איתן לוסטיג
![]() | |
לידה |
14 בפברואר 1905![]() |
---|---|
פטירה |
2 בנובמבר 1974 (בגיל 69)![]() |
מקום קבורה |
בית העלמין הדרום ![]() |
מוקד פעילות |
ישראל ![]() |
מקום לימודים | הקונסרבטוריון של פראג |
![]() ![]() |
איתן (אוטו) לוּסְטִיג (14 בפברואר 1905[1][2] – 2 בנובמבר 1974[3]) היה מנצח תזמורת ומקהלה ישראלי.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]איתן (אוטו) לוסטיג נולד בשנת 1905 בברנו בירת מוראביה, אוסטריה (לאחר המלחמה בצ'כוסלובקיה; לימים בצ'כיה). למד מוזיקה בקונסרבטוריון של פראג, בין היתר אצל אלכסנדר זֶמְלינסקי ופִידֶליוֹ פִינקֶה (גר'). משנת 1926 עבד כמנצח בתיאטראות ובבתי אופרה ביַבּלוֹנֶץ (אנ'), באוסטי נַד לבֶּם ובעיר הולדתו.[2] עם כניסת הנאצים לצ'כוסלובקיה ב-1938 נמלט ממנה עם משפחתו, ובשנת 1939 עלה לארץ ישראל באונייה "פרוסולה" שיצאה מנמל קונסטנצה ברומניה. האוניה הופגזה על ידי הבריטים וכל 650 נוסעיה הועברו לאונייה "טייגר היל", והגיעו לארץ כעולים בלתי-לגאליים[4] (באותה הפלגה עלה ארצה גם המנצח גאורג זינגר). בשנת 1941 הקים בתל אביב את המקהלה הקאמרית תל אביב, שרוב חבריה היו יוצאי גרמניה, אנשים שעזבו את אירופה ועלו ארצה עם עליית הנאצים לשלטון.[5] שימש גם כמנצח באופרה הארצישראלית העממית.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 עשה לו לוסטיג שם בין חובבי המוזיקה הנלהבים כשהדריך זמרים בביצועי מוזיקה מתקופת הבארוק במפגשי ה"קוֹלֶגיוּם מוּזיקוּם" – חוג מוזיקלי שמשתתפיו היו זמרים מחברי המקהלה הקאמרית, בליווי הרכבים קאמריים קטנים.[6] בשנת 1954 היה שותף להקמת "האופרה העממית החדשה", עם ד"ר א' רייך והבמאי רוברט שטיין.[7]
בין תלמידיו בלימודי ניצוח: המלחין עמי מעייני. בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 הדריך לוסטיג בין השאר את המקהלה בבית הספר לאמנויות רננים ובשנת 1964 הקים מקהלה מקצועית, ששימשה סניף תל אביבי למקהלת קול ישראל הירושלמית. שני חלקי המקהלה עבדו במקביל על היצירות המיועדות לביצוע ונפגשו פעם או פעמיים לפני הקונצרט לחזרה משולבת. בין היתר הופיעה המקהלה בחנוכת משכן הכנסת בספטמבר 1966.
איתן לוסטיג נפטר בתל אביב בנובמבר 1974 בתום מחלה ממושכת, בגיל 69. נקבר בבית העלמין הדרום.[3]
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- איתן לוסטיג, דף שער בספרייה הלאומית
- ב. רון, הערות של מאזין: (לתכניות ראדיו ירושלים): תכניות מוסיקליות, דבר, 21 בנובמבר 1947
- משה גורלי, למנצח על "המקהלה הקאמרית", דבר, 23 באפריל 1954
- י. לפיד, אנשי שם | ב-20 שנה – פי 20, מעריב, טור 2, 10 בפברואר 1961
- אבנר בן מיכאל, "אליהו" האוראטוריה של מנדלסון, חרות, 17 בפברואר 1961, המשך
- מת המנצח איתן לוסטיג, דבר, 3 בנובמבר 1974
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ מת המנצח איתן לוסטיג, דבר, 3 בנובמבר 1974.
- ^ 1 2 Barbara von der Lühe, Die Emigration deutschsprachiger Musikschaffender in das britische Mandatsgebiet Palästina. ihr Beitrag zur Entwicklung des israelischen Rundfunks, der Oper und der Musikpädagogik seit 1933, Frankfurt a. M: P. Lang, 1999, p. 318.
- ^ 1 2 איתן לוסטיג באתר חברה קדישא ת"א–יפו;
איתן לוסטיג באתר GRAVEZ. - ^ ל. פ. טובי (מלקט), צבי זוהר כהן (עורך), ממקהלה קמרית עד מקהלה פילהרמונית תש"א–תשכ"ז, תל אביב: המקהלה הפילהרמונית, תשכ"ח 1967.
- ^ משה גורלי, למנצח על "המקהלה הקאמרית", דבר, 23 באפריל 1954.
- ^ מנשה רבינא, תוים | חוג חדש בצליל ישן, דבר, 28 בנובמבר 1952; מנשה רבינא, תוים | "חוג מוסיקה", דבר, 3 ביוני 1955.
- ^ הוקמה "אופרה עממית חדשה", דבר, 28 ביוני 1954.