בדיקת שינויים ספציפיים
מראה
הדף הזה מאפשר לך לבחון את המשתנים שנוצרו על־ידי מסנן ההשחתות עבור שינוי פרטני.
המשתנים שיוצרו לשינוי זה
משתנה | ערך |
---|---|
מספר העריכות של המשתמש (user_editcount ) | 1072 |
שם חשבון המשתמש (user_name ) | 'Euridici' |
הזמן שכתובת הדוא"ל אומתה בו (user_emailconfirm ) | '20230905155825' |
הזמן שעבר מאז הרשמת המשתמש (user_age ) | 26282608 |
קבוצות (כולל קבוצות משתמעות) שהמשתמש נמצא בהן (user_groups ) | [
0 => '*',
1 => 'user',
2 => 'autoconfirmed'
] |
הרשאות שיש למשתמש (user_rights ) | [
0 => 'createaccount',
1 => 'read',
2 => 'edit',
3 => 'createpage',
4 => 'createtalk',
5 => 'writeapi',
6 => 'viewmyprivateinfo',
7 => 'editmyprivateinfo',
8 => 'editmyoptions',
9 => 'abusefilter-log-detail',
10 => 'urlshortener-create-url',
11 => 'centralauth-merge',
12 => 'abusefilter-view',
13 => 'abusefilter-log',
14 => 'vipsscaler-test',
15 => 'flow-hide',
16 => 'flow-edit-title',
17 => 'upload',
18 => 'reupload-own',
19 => 'move-categorypages',
20 => 'minoredit',
21 => 'editmyusercss',
22 => 'editmyuserjson',
23 => 'editmyuserjs',
24 => 'sendemail',
25 => 'applychangetags',
26 => 'changetags',
27 => 'viewmywatchlist',
28 => 'editmywatchlist',
29 => 'spamblacklistlog',
30 => 'flow-lock',
31 => 'mwoauthmanagemygrants',
32 => 'reupload',
33 => 'move',
34 => 'collectionsaveasuserpage',
35 => 'collectionsaveascommunitypage',
36 => 'autoconfirmed',
37 => 'editsemiprotected',
38 => 'skipcaptcha',
39 => 'flow-edit-post',
40 => 'ipinfo',
41 => 'ipinfo-view-basic',
42 => 'transcode-reset',
43 => 'transcode-status',
44 => 'enrollasmentor'
] |
האם משתמש עורך דרך הממשק למכשירים ניידים או לא (user_mobile ) | false |
מספר העריכות הגלובלי של המשתמש (global_user_editcount ) | 1086 |
האם המשתמש עורך מיישום נייד (user_app ) | false |
מזהה הדף (page_id ) | 745801 |
מרחב השם של הדף (page_namespace ) | 0 |
שם הדף ללא מרחב השם (page_title ) | 'לואיג'י קאדורנה' |
שם הדף המלא (page_prefixedtitle ) | 'לואיג'י קאדורנה' |
רמת ההגנה על עריכת הדף (page_restrictions_edit ) | [] |
גיל הדף בשניות (page_age ) | 455709800 |
פעולה (action ) | 'edit' |
תקציר עריכה/סיבה (summary ) | 'ניסוח, הרחבה' |
זמן מאז עריכת הדף האחרונה בשניות (page_last_edit_age ) | 41275 |
מודל התוכן הישן (old_content_model ) | 'wikitext' |
מודל התוכן החדש (new_content_model ) | 'wikitext' |
קוד הוויקי של הדף הישן, לפני העריכה (old_wikitext ) | '{{אישיות ביטחונית
| שם בשפת המקור = Luigi Cadorna
}}
'''לואיג'י קאדורנה''' (ב[[איטלקית]]: '''Luigi Cadorna''';{{כ}} [[4 בספטמבר]] [[1850]] – [[21 בדצמבר]] [[1928]]) היה ראש המטה הכללי של [[צבא איטליה]] ב[[מלחמת העולם הראשונה]].
== ביוגרפיה ==
{{להשלים|כל הערך=לא|אין מידע על חייו לפני ואחרי כהונתו כרמטכ"ל|נושא=אישים|נושא2=היסטוריה}}
לואיג'י קאדורנה נולד בפאלנצה שב[[ורבניה]], [[פיימונטה]] ב-4 בספטמבר 1850.
היה גנרל ופוליטיקאי איטלקי. בנם היחיד של גנרל רפאלה וקלמנטינה זופי. בשנת 1860, בן 10, אביו שלח אותו ללימודי צבא: תחילה בבית הספר הצבאי "Teulié" במילאנו וחמש שנים מאוחר יותר באקדמיה המלכותית של טורינו, הוא התמנה לסגן [[תת-לוטננט|שני]] [[ארטילריה|בתותחנים]] ב-1868. בשנת 1867 התקבל כתלמיד בבית הספר למלחמה בטורינו שזה עתה נוסד. המשיך לאקדמיה צבאית, שם נשאר עד קידומו לסגן בשנת 1870. כחלק מגדוד התותחנים השני, השתתף במבצעים הצבאיים הקצרים נגד רומא בכוח המשלוח בפיקודו של אביו. בשנת 1875, בהיותו סרן, לבקשת אביו, קצין בצבא, הועבר לרומא למטה הכללי. שם היה בין מחברי מונוגרפיות שונות על שטח הגבול האוסטרי, שאליהן הלכו ברגל. ב-1883 היה מפקד גדוד בגדוד חי"ר 62 באלבה במשך שלוש שנים. הועלה לדרגת רב-סרן והוצב במטה הכללי של הגיס של גנרל [[ג'וזפה סלבטורה פיאנל|פיאנל]]. מאוחר יותר הוא קיבל את תפקיד ראש הסגל של הפיקוד האוגדתי של [[ורונה]]. בשנת 1889 התחתן עם מריה ג'ובאנה בלבי מהמרקיזות בלבי מ[[ג'נובה|גנואה]].
בשנת 1892, הועלה לדרגת [[קולונל]] ופיקד על גדוד [[ברסליארי]] ה-10 במשך ארבע שנים (בקרמונה ולאחר מכן בנאפולי), שאותו הגדיר כפיקודו הטוב ביותר עד המלחמה; הוא היה אז ראש המטה של חיל צבא פירנצה, שם שירת תחת בלדיסרה, הגנרל האיטלקי הנודע והמעוטר ביותר. בלט בזכות הפרשנות הקפדנית שלו למשמעת הצבאית ובשימוש התכוף שלו בסנקציות קשות שעלו לו גם באזהרות כתובות מהממונים עליו. עם זאת, הוא זכה להערכה במיוחד על ידי הגנרלים פיאנל ובלדיסרה, שהיו אלה שזכו להכרה גדולה ביותר בצבא מבחינת יכולת.
החל משנת 1898 פרסם חוברת על טקטיקות והדרכה של חיל רגלים, שכותרתה הוראה טקטית. מוכרת החוברת שיצאה בנאפולי ב-1907, אשר עוסקת במאמר שפורסם בכתב עת צבאי, XXXIII (1888), עמ'. 5-22. הוא התייחס לאבחנה כי תנועה התקפית תמיד תביא למתקפה חזיתית, שעלותה יקרה מאוד בשימוש בכלי נשק מודרניים, אם לא תהיה מתוכננת וערוכה היטב. עם זאת, הוא סבר כי תיאום בין כלי הנשק השונים, ניצול השטח על ידי שרשראות היורים המתקדמים ונחישות קרה של המפקד, מאפשרים הצלחה גם לתקיפה חזיתית. לשם כך נדרשים מפקדים סמכותיים, יחידות מגובשות וחיילים ממושמעים. החלק האחרון הוקדש להוראת אימון המחלקות, שבהן הומלצו תרגילים וסימולציות לצדדים יריבים בשטח ועל הנייר. המאמר התקבל בהערכה רבה על ידי מומחים רשמיים, כולל בלדיסרה, שהיו להם אך דברי שבח למחבר. בשנת 1902 פרסם בכתב העת הצבאי האיטלקי. (XLVII, עמ' 1783-1835, 1931-1970, 2131-2181) מחקר מוויסמבורג ועד סדאן בשנת 1870, בו נדונה ההתנהלות הטקטית של היחידות הפרוסיות במלחמה עם צרפת.
בשנת 1905 קיבל על עצמו את הפיקוד על הדיוויזיה הצבאית של [[אנקונה]] וב -1907 היה ראש הדיוויזיה הצבאית של [[נאפולי]] בדרגת לוטננט גנרל, ולבסוף הגיע לדרגים הגבוהים ביותר של הכוחות המזוינים. באותה שנה הוזכר שמו לראשונה כיורש אפשרי לגנרל טנקרדי סלטה, שהיה במצב בריאותי לקוי, לתפקיד העליון של ראש המטה של הצבא. אבל בשנה שלאחר מכן, לאחר שסאלטה פרש, נבחר לתפקיד הגנרל אלברטו פוליו. לא רגשות העוינות המוצהרים של קדורנה כלפי ראש הממשלה [[ג'ובאני ג'וליטי]] ולא הרבה פחות מכתב שב-9 במרץ הוא שלח לאוגו ברוסטי, עוזרו הראשון של המלך ואחיו של רוברטו ברוסאטי, מפקדה העתידי של ה[[ארמייה]] הראשונה, שב [[1916|-1916]] יודח על ידי קדורנה לפני [[קרב אסיאגו|קרב הרמות]].
הוא הפך לראש המטה הכללי ב-1914, לאחר מותו הפתאומי של הגנרל אלברטו פוליו, וניהל את פעולות הצבא המלכותי במלחמת העולם הראשונה מכניסתה של איטליה לסכסוך ב-24 במאי 1915. ועד התבוסה בקפורטו.
=== קריירה צבאית ===
בבוקר 1 ביולי 1914, גנרל אלברטו פוליו מת לפתע מהתקף לב. כמה ימים קודם לכן, ב-28 ביוני, רצח [[גברילו פרינציפ]] את יורש העצר הארכידוכס [[פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה|פרנץ פרדיננד]] ואת בת זוגו [[סופיה, דוכסית הוהנברג|סופי צ'וטק]] ב[[סרייבו]]. ב-27 ביולי שלאחר מכן הציע המלך [[ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה|ויטוריו אמנואלה השלישי]], בהמלצת הגנרל בלדיסרה, את התפקיד לקאדורנה. כדי לא לחזור על השגיאות של מלחמות הריסורגימנטו, הציב האחרון את התנאי של התלות, היררכית וממסדית, רק על המלך ולא על הממשלה. המלך קיבל, ואמר לו "הסמכות שלי תשמש רק לגרום לכולם לציית לה"<ref>A. Gatti, ''Un italiano a Versailles'', Milano, Ceschina, 1958, pag. 73.</ref>. קדורנה השתלט אז על משרד [[ראש הסגל|הרמטכ"ל.]] ב-23 ביולי העמידה [[האימפריה האוסטרו-הונגרית]] את ה[[אולטימטום]] שלה ל[[סרביה]], וגררה תגובת שרשרת אשר, לאחר סדרה של משברים דיפלומטיים ומהלכי נגד מדיניים-צבאיים, הביאה לפרוץ [[מלחמת העולם הראשונה]] תוך מספר שבועות. הוא התמנה לרמטכ"ל ב[[יולי]] [[1914]]. עם כניסת [[איטליה]] למלחמה לצד [[מעצמות ההסכמה]] היו לצבא האיטלקי 36 דיוויזיות של [[חיל רגלים]] שמנו כ-875,000 חיילים דלים בחימוש ומצוידים רק ב-120 קני [[ארטילריה]] מודרניים{{הערה|Marshall, 108. Keegan claims 25 divisions. See Keegan, 227}}.
על פי הוראות אמנת [[הברית המשולשת (1882)|הברית המשולשת]], קאדורנה החל לארגן את הצבא להתערבות נגד צרפת. בשל היעדר תקשורת מוחלט בין הפוליטיקאים לצבא לא הודיעו לו כי הממשלה בוחנת את האפשרות לנטוש את בני בריתה הנוכחיים.
ב-31 ביולי, באותו היום שבו החליט הקבינט על נייטרליות, שלח קדורנה למלך את תוכנית המלחמה שלו שהציעה לפרוס חיל צבא שלם לצד גרמניה נגד הצרפתים, תוכנית שאושרה על ידי ויטוריו עמנואל ב-2 באוגוסט, בעוד נייטרליות הוכרזה במקביל.
איטליה הכריזה מלחמה על [[הקיסרות האוסטרו-הונגרית]] ב-[[13 במאי]] [[1915]]. החזית השתרעה מאזור [[טרנטינו - אלטו אדיג'ה|טרנטינו]] ומשם מזרחה לעמק נהר ה[[איזונצו]] עד ל[[הים האדריאטי|ים האדריאטי]]. קאדורנה בחר בטקטיקה של הגנה בחזית טרנטינו והתקפה בחזית האיזונצו. בין [[1915]] עד [[1917]] ערך קאדורנה 11 התקפות בחזית האיזונצו ללא שינוי משמעותי בקו החזית פרט לכיבוש העיר [[גוריציה]] ב[[הקרב השישי על האיזונצו|קרב השישי על האיזונצו]] ב[[אוגוסט]] [[1916]]. בקרבות אלה נהרגו כ-150,000 איטלקים. ה[[מורל (פסיכולוגיה)|מורל]] בקרב החיילים היה נמוך והמשמעת הצבאית נשמרה על ידי הוצאות להורג והדחות מפקדים. קאדורנה הכניס לתוקף את המנהג ה[[רומא העתיקה|רומאי]] של [[דקימאטיו]] - [[הוצאה להורג]] של אחד מתוך עשרה חיילים ביחידות שהראו מורך לב בקרב.
קאדורנה הצטיין בהדיפת המתקפה האוסטרית הגדולה בחזית טרנטינו ב[[מאי]] [[1916]]. המצב בחזית זו השתנה כאשר נכנסה [[גרמניה]] לחזית. צבאו של קאדורנה היה מותש ולא מוכן למתקפה של הגרמנים והאוסטרים בקפורטו.
בעקבות התבוסה הקשה ב[[קרב קפורטו]], הודח קאדורנה ובמקומו נתמנה סגנו, [[ארמנדו דיאז]]. לאחר המלחמה נשלח קאדורנה כנציג איטליה למועצת המלחמה העליונה בו[[ועידת השלום בפריז (1919)|ורסאי]]. כאשר נתפרסמו מסקנות וועדת החקירה הממשלתית על התבוסה בקפורטו שתלו בו את האשמה, התפטר וחזר לאיטליה.https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/81/Luigi_Cadorna%2C_targa_Bordighera.jpg/640px-Luigi_Cadorna%2C_targa_Bordighera.jpg
ב-[[1924]] העניק לו [[בניטו מוסוליני]] דרגת [[פילדמרשל]] (Maresciallo d'italia).
===== הנצחה =====
קאדורנה הונצח באתרים רבים באיטליהː
* דרך קאדורנהː היום כביש 141. בשנת 1916 הקימו לקדורנה קווי הגנה אחוריים ליד הר גראפה על מנת להגן על היחידות הגדולות שנפרסו בחזית טרנטינו במקרה של פריצת דרך של הקווים המתקדמים בגזרה מויצ'נזה למונטלו. הוא נתן פקודה למהנדסי הצבא לבנות במהירות כביש ושני כבלים שיוכלו לשאת כלי רכב וחיילים עד להר גראפה. עבדו שם כ-30,000 איש, כולל חיילים ואזרחים. הדרך הושלמה ימים ספורים לפני התבוסה של קפורטו וקווי ההגנה של גראפה שימשו את הארמייה הרביעית בפיקודו של הגנרל מריו ניקוליס די רובילנט, שנסוגה מחזית הדולומיטים של טרנטינו. בכמה הזדמנויות, עד ימי המלחמה האחרונים, דיממו האוסטרים את עצמם למוות בניסיון העקר לכבוש את פסגת ההר, ששלטה על גזרה שלמה של החזית וממנו, במשך עשרות קילומטרים, הלמו האיטלקים את חיילי האויב.
* בפאלנצה, היום כפר של ורבניה, עיר הולדתו על אגם מאג'ורה (מחוז ורבאנו קוסיו אוסולה), יש את המאוזוליאום שהוקדש לו, שנחנך ב-1932 ועוצב על ידי מרצ'לו פיאצ'נטיני.
* תחנת הרכבת הצפונית של מילאנו, המשקיפה על פיאצלה לואיג'י קאדורנה. אחת הככרות המרכזיות ליד מבצר ספורצה.
* המנהרה העשרים של כביש 52 המנהרות של מונטה פאסוביו, שנחפרה במהלך הלחימה במלחמת העולם הראשונה, נושאת את שמו.
* מחיקת השם מהרחובות והכיכרות של אודינה. בשנת 2011 החליטה ועדת הטופונימיה של אודינה לשנות את שמה של הכיכר המוקדשת לקדורנה, ל"פיאצלה יוניטדה ד'איטליה", שכן במהלך השנים אושרה והתרחבה ההסכמה לדעתם של היסטוריונים שביקרו את גישתו של הבוז והזלזול בחיי החיילים בחזית.
* ספריםː
** התקפה חזיתית ואימונים טקטיים, רומא, USSME, 1915.
** המלחמה בחזית האיטלקית, הקדמה מאת אלדו א. מולה, רומא, Bastogi Libri, 2019, {{מסת"ב|978-88-99376-33-8|אנגלית=כן}}.
** גנרל רפאלה קדורנה בריסורגימנטו האיטלקי, מילאנו, פראטלי טרבס, עורכים, 1922.
** דפים נוספים על המלחמה הגדולה, מילאנו, מונדדורי, 1925.
** קפורטו? לואיג'י קדורנה מגיב, הקדמה מאת אלדו א. מולה, רומא, Bastogi Libri, 2020, {{מסת"ב|978-88-5501-089-4|אנגלית=כן}}.
** מִכתָבִי מכתבי משפחה, בעריכת Raffaele Cadorna, מילאנו, Mondadori, 1967.
** המנהל והאלוף. התכתבות אלברטיני-קאדורנה, עריכה: אנדריאה גואיסו. הקדמה מאת סימונה קולאריזי, מילאנו, Fondazione Corriere della Sera, 2014, {{מסת"ב|978-88-96820-14-8|אנגלית=כן}}.
==== עיטורים והצטיינות איטלקיים ====
* אביר הצלב הגדול מעוטר ב-Grand Cordon של מסדר הכתר של איטליה 29 בדצמבר 1910.
* אביר הצלב הגדול מעוטר בגראנד קורדון ממסדר ה-SS. מוריס ולזרוס 30 בינואר 1915.
* אביר הצלב הגדול מעוטר ב-Grand Cordon של המסדר הצבאי של סבויה 28 בדצמבר 1916.
* מדליה מאוריצית לזכות צבאית של 10 ברק
* מדליית הנצחה למלחמת איטליה-אוסטריה 1915 - 18 (4 שנות מערכה)
* מדליית ניצחון איטלקית
* מדליית הנצחה לאיחוד איטליה
* מרשל איטליה --- 4 בנובמבר 1924.
{{הערה|נתונים שנלקחו מאתר הפרלמנט האיטלקי.}}
===== עיטורים וכיבודים זרים =====
* אביר הצלב הגדול של מסדר כוכב קראדאורביץ' (מעמד צבאי)
* אביר הצלב הגדול של מסדר הרכיבה על הכשרון האזרחי והצבאי
* קורדון גדול ממסדר לאופולד
* אביר הצלב הגדול של הנשר האדום
* אביר הצלב הגדול של לגיון הכבוד
* הצלב הגדול של מסדר הנסיך דנילו הראשון
* אביר הצלב הגדול של [[מסדר האמבט]]
* חבר כיתה א' במסדר מיכאל האמיץ
* [[צלב המלחמה]] 1918-1914
== קישורים חיצוניים ==
{{ויקישיתוף בשורה}}
* [[יוסי מלמן]], [http://www.thepost.co.il/news/new.aspx?pn6Vq=E&0r9VQ=ELEIH 100 שנה למלחמת העולם הראשונה: כך הפך הצבא האיטלקי לבדיחה], [[סופהשבוע]], 22 בינואר 2014
* [http://www.firstworldwar.com/bio/cadorna.htm ביוגרפיה] {{אנגלית}}
* {{בריטניקה}}
* לואיג' קאדורנה באתר [[אנצ'יקלופדיה איטליאנה|אנציקלופדיה טרקאני]] (איטלקית)
== הערות שוליים ==
{{הערות שוליים|יישור=שמאל}}
{{בקרת זהויות}}
{{קצרמר|אישים}}
{{מיון רגיל: קאדורנה, לואיג'י}}
[[קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם הראשונה]]
[[קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1850]]
[[קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1928]]' |
קוד הוויקי של הדף החדש, אחרי העריכה (new_wikitext ) | '{{אישיות ביטחונית
| שם בשפת המקור = Luigi Cadorna
}}
'''לואיג'י קאדורנה''' (ב[[איטלקית]]: '''Luigi Cadorna''';{{כ}} [[4 בספטמבר]] [[1850]] – [[21 בדצמבר]] [[1928]]) היה ראש המטה הכללי של [[צבא איטליה]] ב[[מלחמת העולם הראשונה]].
== ביוגרפיה ==
{{להשלים|כל הערך=לא|אין מידע על חייו לפני ואחרי כהונתו כרמטכ"ל|נושא=אישים|נושא2=היסטוריה}}
לואיג'י קאדורנה נולד בפאלנצה שב[[ורבניה]], [[פיימונטה]] ב-4 בספטמבר 1850.
היה גנרל ופוליטיקאי איטלקי. בנם היחיד של גנרל רפאלה וקלמנטינה זופי. בשנת 1860, בן 10, אביו שלח אותו ללימודי צבא: תחילה בבית הספר הצבאי "Teulié" במילאנו וחמש שנים מאוחר יותר באקדמיה המלכותית של טורינו, הוא התמנה לסגן [[תת-לוטננט|שני]] [[ארטילריה|בתותחנים]] ב-1868. בשנת 1867 התקבל כתלמיד בבית הספר למלחמה בטורינו שזה עתה נוסד. המשיך לאקדמיה צבאית, שם נשאר עד קידומו לסגן בשנת 1870. כחלק מגדוד התותחנים השני, השתתף במבצעים הצבאיים הקצרים נגד רומא בכוח המשלוח בפיקודו של אביו. בשנת 1875, בהיותו סרן, לבקשת אביו, קצין בצבא, הועבר לרומא למטה הכללי. שם היה בין מחברי מונוגרפיות שונות על שטח הגבול האוסטרי, שאליהן הלכו ברגל. ב-1883 היה מפקד גדוד בגדוד חי"ר 62 באלבה במשך שלוש שנים. הועלה לדרגת רב-סרן והוצב במטה הכללי של הגיס של גנרל [[ג'וזפה סלבטורה פיאנל|פיאנל]]. מאוחר יותר הוא קיבל את תפקיד ראש הסגל של הפיקוד האוגדתי של [[ורונה]]. בשנת 1889 התחתן עם מריה ג'ובאנה בלבי מהמרקיזות בלבי מ[[ג'נובה|גנואה]].
בשנת 1892, הועלה לדרגת [[קולונל]] ופיקד על גדוד [[ברסליארי]] ה-10 במשך ארבע שנים (בקרמונה ולאחר מכן בנאפולי), שאותו הגדיר כפיקודו הטוב ביותר עד המלחמה; הוא היה אז ראש המטה של חיל צבא פירנצה, שם שירת תחת בלדיסרה, הגנרל האיטלקי הנודע והמעוטר ביותר. בלט בזכות הפרשנות הקפדנית שלו למשמעת הצבאית ובשימוש התכוף שלו בסנקציות קשות שעלו לו גם באזהרות כתובות מהממונים עליו. עם זאת, הוא זכה להערכה במיוחד על ידי הגנרלים פיאנל ובלדיסרה, שהיו אלה שזכו להכרה גדולה ביותר בצבא מבחינת יכולת.
החל משנת 1898 פרסם חוברת על טקטיקות והדרכה של חיל רגלים, שכותרתה הוראה טקטית. מוכרת החוברת שיצאה בנאפולי ב-1907, אשר עוסקת במאמר שפורסם בכתב עת צבאי, XXXIII (1888), עמ'. 5-22. הוא התייחס לאבחנה כי תנועה התקפית תמיד תביא למתקפה חזיתית, שעלותה יקרה מאוד בשימוש בכלי נשק מודרניים, אם לא תהיה מתוכננת וערוכה היטב. עם זאת, הוא סבר כי תיאום בין כלי הנשק השונים, ניצול השטח על ידי שרשראות היורים המתקדמים ונחישות קרה של המפקד, מאפשרים הצלחה גם לתקיפה חזיתית. לשם כך נדרשים מפקדים סמכותיים, יחידות מגובשות וחיילים ממושמעים. החלק האחרון הוקדש להוראת אימון המחלקות, שבהן הומלצו תרגילים וסימולציות לצדדים יריבים בשטח ועל הנייר. המאמר התקבל בהערכה רבה על ידי מומחים רשמיים, כולל בלדיסרה, שהיו להם אך דברי שבח למחבר. בשנת 1902 פרסם בכתב העת הצבאי האיטלקי. (XLVII, עמ' 1783-1835, 1931-1970, 2131-2181) מחקר מוויסמבורג ועד סדאן בשנת 1870, בו נדונה ההתנהלות הטקטית של היחידות הפרוסיות במלחמה עם צרפת.
בשנת 1905 קיבל על עצמו את הפיקוד על הדיוויזיה הצבאית של [[אנקונה]] וב -1907 היה ראש הדיוויזיה הצבאית של [[נאפולי]] בדרגת לוטננט גנרל, ולבסוף הגיע לדרגים הגבוהים ביותר של הכוחות המזוינים. באותה שנה הוזכר שמו לראשונה כיורש אפשרי לגנרל טנקרדי סלטה, שהיה במצב בריאותי לקוי, לתפקיד העליון של ראש המטה של הצבא. אבל בשנה שלאחר מכן, לאחר שסאלטה פרש, נבחר לתפקיד הגנרל אלברטו פוליו. לא רגשות העוינות המוצהרים של קדורנה כלפי ראש הממשלה [[ג'ובאני ג'וליטי]] ולא הרבה פחות מכתב שב-9 במרץ הוא שלח לאוגו ברוסטי, עוזרו הראשון של המלך ואחיו של רוברטו ברוסאטי, מפקדה העתידי של ה[[ארמייה]] הראשונה, שב [[1916|-1916]] יודח על ידי קדורנה לפני [[קרב אסיאגו|קרב הרמות]].
הוא הפך לראש המטה הכללי ב-1914, לאחר מותו הפתאומי של הגנרל אלברטו פוליו, וניהל את פעולות הצבא המלכותי במלחמת העולם הראשונה מכניסתה של איטליה לסכסוך ב-24 במאי 1915. ועד התבוסה בקפורטו.
=== קריירה צבאית ===
בבוקר 1 ביולי 1914, גנרל אלברטו פוליו מת לפתע מהתקף לב. כמה ימים קודם לכן, ב-28 ביוני, רצח [[גברילו פרינציפ]] את יורש העצר הארכידוכס [[פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה|פרנץ פרדיננד]] ואת בת זוגו [[סופיה, דוכסית הוהנברג|סופי צ'וטק]] ב[[סרייבו]]. ב-27 ביולי שלאחר מכן הציע המלך [[ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה|ויטוריו אמנואלה השלישי]], בהמלצת הגנרל בלדיסרה, את התפקיד לקאדורנה. כדי לא לחזור על השגיאות של מלחמות הריסורגימנטו, הציב האחרון את התנאי של התלות, היררכית וממסדית, רק על המלך ולא על הממשלה. המלך קיבל, ואמר לו "הסמכות שלי תשמש רק לגרום לכולם לציית לה"<ref>A. Gatti, ''Un italiano a Versailles'', Milano, Ceschina, 1958, pag. 73.</ref>. קדורנה השתלט אז על משרד [[ראש הסגל|הרמטכ"ל.]] ב-23 ביולי העמידה [[האימפריה האוסטרו-הונגרית]] את ה[[אולטימטום]] שלה ל[[סרביה]], וגררה תגובת שרשרת אשר, לאחר סדרה של משברים דיפלומטיים ומהלכי נגד מדיניים-צבאיים, הביאה לפרוץ [[מלחמת העולם הראשונה]] תוך מספר שבועות. הוא התמנה לרמטכ"ל ב[[יולי]] [[1914]]. עם כניסת [[איטליה]] למלחמה לצד [[מעצמות ההסכמה]] היו לצבא האיטלקי 36 דיוויזיות של [[חיל רגלים]] שמנו כ-875,000 חיילים דלים בחימוש ומצוידים רק ב-120 קני [[ארטילריה]] מודרניים{{הערה|Marshall, 108. Keegan claims 25 divisions. See Keegan, 227}}.
על פי הוראות אמנת [[הברית המשולשת (1882)|הברית המשולשת]], קאדורנה החל לארגן את הצבא להתערבות נגד צרפת. בשל היעדר תקשורת מוחלט בין הפוליטיקאים לצבא לא הודיעו לו כי הממשלה בוחנת את האפשרות לנטוש את בני בריתה הנוכחיים.
ב-31 ביולי, באותו היום שבו החליט הקבינט על נייטרליות, שלח קדורנה למלך את תוכנית המלחמה שלו שהציעה לפרוס חיל צבא שלם לצד גרמניה נגד הצרפתים, תוכנית שאושרה על ידי ויטוריו עמנואל ב-2 באוגוסט, בעוד נייטרליות הוכרזה במקביל.
איטליה הכריזה מלחמה על [[הקיסרות האוסטרו-הונגרית]] ב-[[13 במאי]] [[1915]]. החזית השתרעה מאזור [[טרנטינו - אלטו אדיג'ה|טרנטינו]] ומשם מזרחה לעמק נהר ה[[איזונצו]] עד ל[[הים האדריאטי|ים האדריאטי]]. קאדורנה בחר בטקטיקה של הגנה בחזית טרנטינו והתקפה בחזית האיזונצו. בין [[1915]] עד [[1917]] ערך קאדורנה 11 התקפות בחזית האיזונצו ללא שינוי משמעותי בקו החזית פרט לכיבוש העיר [[גוריציה]] ב[[הקרב השישי על האיזונצו|קרב השישי על האיזונצו]] ב[[אוגוסט]] [[1916]]. בקרבות אלה נהרגו כ-150,000 איטלקים. ה[[מורל (פסיכולוגיה)|מורל]] בקרב החיילים היה נמוך והמשמעת הצבאית נשמרה על ידי הוצאות להורג והדחות מפקדים. קאדורנה הכניס לתוקף את המנהג ה[[רומא העתיקה|רומאי]] של [[דקימאטיו]] - [[הוצאה להורג]] של אחד מתוך עשרה חיילים ביחידות שהראו מורך לב בקרב.
קאדורנה הצטיין בהדיפת המתקפה האוסטרית הגדולה בחזית טרנטינו ב[[מאי]] [[1916]]. המצב בחזית זו השתנה כאשר נכנסה [[גרמניה]] לחזית. צבאו של קאדורנה היה מותש ולא מוכן למתקפה של הגרמנים והאוסטרים בקפורטו.
בעקבות התבוסה הקשה ב[[קרב קפורטו]], הודח קאדורנה ובמקומו נתמנה סגנו, [[ארמנדו דיאז]]. לאחר המלחמה נשלח קאדורנה כנציג איטליה למועצת המלחמה העליונה בו[[ועידת השלום בפריז (1919)|ורסאי]]. כאשר נתפרסמו מסקנות וועדת החקירה הממשלתית על התבוסה בקפורטו שתלו בו את האשמה, התפטר וחזר לאיטליה.https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/81/Luigi_Cadorna%2C_targa_Bordighera.jpg/640px-Luigi_Cadorna%2C_targa_Bordighera.jpg<nowiki/>ב-[[1924]] העניק לו [[בניטו מוסוליני]] דרגת [[פילדמרשל]] (Maresciallo d'italia).
סנטור מ [[1913|-1913]] עד [[1928]], קאדורנה לא הצטרף [[פשיזם|לפשיזם]]. בשנת [[1924]] מינה אותו [[בניטו מוסוליני]] באופן מפתיע [[מרשל איטליה|למרשל איטליה]] והוא שוקם לחלוטין בעקבות הלחץ שהפעיל קרלו דלקרואה, נכה מהמלחמה ונשיא אגודת הוותיקים<ref>{{Cite web|date=30 ottobre 2018|title=Luigi Cadorna? Era un bravo generale e Caporetto non fu colpa sua|url=http://indygesto.com/indybooks/3621-luigi-cadorna-era-un-bravo-generale-e-caporetto-non-fu-colpa-sua}}</ref>
הוא מת [[בורדיגרה|בבורדיגרה]] ב-21 בדצמבר 1928 ב"פנסיון ג'ולי", שהפך מאוחר יותר ל"מלון בריטניק". לוח הנצחה הוצב על חזית המבנה, שופץ והפך לבניין מגורים. גופו מונח במאוזוליאום, שתוכנן על ידי האדריכל [[מרצ'לו פיאצ'נטיני]], בעיר הולדתו ([[פלנצה|Pallanza]]), על גדת [[אגם מאג'ורה]].
===== הנצחה =====
קאדורנה הונצח באתרים רבים באיטליהː
* דרך קאדורנהː היום כביש 141. בשנת 1916 הקימו לקדורנה קווי הגנה אחוריים ליד הר גראפה על מנת להגן על היחידות הגדולות שנפרסו בחזית טרנטינו במקרה של פריצת דרך של הקווים המתקדמים בגזרה מויצ'נזה למונטלו. הוא נתן פקודה למהנדסי הצבא לבנות במהירות כביש ושני כבלים שיוכלו לשאת כלי רכב וחיילים עד להר גראפה. עבדו שם כ-30,000 איש, כולל חיילים ואזרחים. הדרך הושלמה ימים ספורים לפני התבוסה של קפורטו וקווי ההגנה של גראפה שימשו את הארמייה הרביעית בפיקודו של הגנרל מריו ניקוליס די רובילנט, שנסוגה מחזית הדולומיטים של טרנטינו. בכמה הזדמנויות, עד ימי המלחמה האחרונים, דיממו האוסטרים את עצמם למוות בניסיון העקר לכבוש את פסגת ההר, ששלטה על גזרה שלמה של החזית וממנו, במשך עשרות קילומטרים, הלמו האיטלקים את חיילי האויב.
* בפאלנצה, היום כפר של ורבניה, עיר הולדתו על אגם מאג'ורה (מחוז ורבאנו קוסיו אוסולה), יש את המאוזוליאום שהוקדש לו, שנחנך ב-1932 ועוצב על ידי מרצ'לו פיאצ'נטיני.
* תחנת הרכבת הצפונית של מילאנו, המשקיפה על פיאצלה לואיג'י קאדורנה. אחת הככרות המרכזיות ליד מבצר ספורצה.
* המנהרה העשרים של כביש 52 המנהרות של מונטה פאסוביו, שנחפרה במהלך הלחימה במלחמת העולם הראשונה, נושאת את שמו.
* מחיקת השם מהרחובות והכיכרות של אודינה. בשנת 2011 החליטה ועדת הטופונימיה של אודינה לשנות את שמה של הכיכר המוקדשת לקדורנה, ל"פיאצלה יוניטדה ד'איטליה", שכן במהלך השנים אושרה והתרחבה ההסכמה לדעתם של היסטוריונים שביקרו את גישתו של הבוז והזלזול בחיי החיילים בחזית.
* ספריםː
** התקפה חזיתית ואימונים טקטיים, רומא, USSME, 1915.
** המלחמה בחזית האיטלקית, הקדמה מאת אלדו א. מולה, רומא, Bastogi Libri, 2019, {{מסת"ב|978-88-99376-33-8|אנגלית=כן}}.
** גנרל רפאלה קדורנה בריסורגימנטו האיטלקי, מילאנו, פראטלי טרבס, עורכים, 1922.
** דפים נוספים על המלחמה הגדולה, מילאנו, מונדדורי, 1925.
** קפורטו? לואיג'י קדורנה מגיב, הקדמה מאת אלדו א. מולה, רומא, Bastogi Libri, 2020, {{מסת"ב|978-88-5501-089-4|אנגלית=כן}}.
** מִכתָבִי מכתבי משפחה, בעריכת Raffaele Cadorna, מילאנו, Mondadori, 1967.
** המנהל והאלוף. התכתבות אלברטיני-קאדורנה, עריכה: אנדריאה גואיסו. הקדמה מאת סימונה קולאריזי, מילאנו, Fondazione Corriere della Sera, 2014, {{מסת"ב|978-88-96820-14-8|אנגלית=כן}}.
==== עיטורים והצטיינות איטלקיים ====
* אביר הצלב הגדול מעוטר ב-Grand Cordon של מסדר הכתר של איטליה 29 בדצמבר 1910.
* אביר הצלב הגדול מעוטר בגראנד קורדון ממסדר ה-SS. מוריס ולזרוס 30 בינואר 1915.
* אביר הצלב הגדול מעוטר ב-Grand Cordon של המסדר הצבאי של סבויה 28 בדצמבר 1916.
* מדליה מאוריצית לזכות צבאית של 10 ברק
* מדליית הנצחה למלחמת איטליה-אוסטריה 1915 - 18 (4 שנות מערכה)
* מדליית ניצחון איטלקית
* מדליית הנצחה לאיחוד איטליה
* מרשל איטליה --- 4 בנובמבר 1924.
{{הערה|נתונים שנלקחו מאתר הפרלמנט האיטלקי.}}
===== עיטורים וכיבודים זרים =====
* אביר הצלב הגדול של מסדר כוכב קראדאורביץ' (מעמד צבאי)
* אביר הצלב הגדול של מסדר הרכיבה על הכשרון האזרחי והצבאי
* קורדון גדול ממסדר לאופולד
* אביר הצלב הגדול של הנשר האדום
* אביר הצלב הגדול של לגיון הכבוד
* הצלב הגדול של מסדר הנסיך דנילו הראשון
* אביר הצלב הגדול של [[מסדר האמבט]]
* חבר כיתה א' במסדר מיכאל האמיץ
* [[צלב המלחמה]] 1918-1914
== קישורים חיצוניים ==
{{ויקישיתוף בשורה}}
* [[יוסי מלמן]], [http://www.thepost.co.il/news/new.aspx?pn6Vq=E&0r9VQ=ELEIH 100 שנה למלחמת העולם הראשונה: כך הפך הצבא האיטלקי לבדיחה], [[סופהשבוע]], 22 בינואר 2014
* [http://www.firstworldwar.com/bio/cadorna.htm ביוגרפיה] {{אנגלית}}
* {{בריטניקה}}
* לואיג' קאדורנה באתר [[אנצ'יקלופדיה איטליאנה|אנציקלופדיה טרקאני]] (איטלקית)
== הערות שוליים ==
{{הערות שוליים|יישור=שמאל}}
{{בקרת זהויות}}
{{קצרמר|אישים}}
{{מיון רגיל: קאדורנה, לואיג'י}}
[[קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם הראשונה]]
[[קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1850]]
[[קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1928]]' |
פלט unified diff של השינויים שבוצעו בעריכה (edit_diff ) | '@@ -29,7 +29,9 @@
קאדורנה הצטיין בהדיפת המתקפה האוסטרית הגדולה בחזית טרנטינו ב[[מאי]] [[1916]]. המצב בחזית זו השתנה כאשר נכנסה [[גרמניה]] לחזית. צבאו של קאדורנה היה מותש ולא מוכן למתקפה של הגרמנים והאוסטרים בקפורטו.
-בעקבות התבוסה הקשה ב[[קרב קפורטו]], הודח קאדורנה ובמקומו נתמנה סגנו, [[ארמנדו דיאז]]. לאחר המלחמה נשלח קאדורנה כנציג איטליה למועצת המלחמה העליונה בו[[ועידת השלום בפריז (1919)|ורסאי]]. כאשר נתפרסמו מסקנות וועדת החקירה הממשלתית על התבוסה בקפורטו שתלו בו את האשמה, התפטר וחזר לאיטליה.https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/81/Luigi_Cadorna%2C_targa_Bordighera.jpg/640px-Luigi_Cadorna%2C_targa_Bordighera.jpg
+בעקבות התבוסה הקשה ב[[קרב קפורטו]], הודח קאדורנה ובמקומו נתמנה סגנו, [[ארמנדו דיאז]]. לאחר המלחמה נשלח קאדורנה כנציג איטליה למועצת המלחמה העליונה בו[[ועידת השלום בפריז (1919)|ורסאי]]. כאשר נתפרסמו מסקנות וועדת החקירה הממשלתית על התבוסה בקפורטו שתלו בו את האשמה, התפטר וחזר לאיטליה.https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/81/Luigi_Cadorna%2C_targa_Bordighera.jpg/640px-Luigi_Cadorna%2C_targa_Bordighera.jpg<nowiki/>ב-[[1924]] העניק לו [[בניטו מוסוליני]] דרגת [[פילדמרשל]] (Maresciallo d'italia).
-ב-[[1924]] העניק לו [[בניטו מוסוליני]] דרגת [[פילדמרשל]] (Maresciallo d'italia).
+סנטור מ [[1913|-1913]] עד [[1928]], קאדורנה לא הצטרף [[פשיזם|לפשיזם]]. בשנת [[1924]] מינה אותו [[בניטו מוסוליני]] באופן מפתיע [[מרשל איטליה|למרשל איטליה]] והוא שוקם לחלוטין בעקבות הלחץ שהפעיל קרלו דלקרואה, נכה מהמלחמה ונשיא אגודת הוותיקים<ref>{{Cite web|date=30 ottobre 2018|title=Luigi Cadorna? Era un bravo generale e Caporetto non fu colpa sua|url=http://indygesto.com/indybooks/3621-luigi-cadorna-era-un-bravo-generale-e-caporetto-non-fu-colpa-sua}}</ref>
+
+הוא מת [[בורדיגרה|בבורדיגרה]] ב-21 בדצמבר 1928 ב"פנסיון ג'ולי", שהפך מאוחר יותר ל"מלון בריטניק". לוח הנצחה הוצב על חזית המבנה, שופץ והפך לבניין מגורים. גופו מונח במאוזוליאום, שתוכנן על ידי האדריכל [[מרצ'לו פיאצ'נטיני]], בעיר הולדתו ([[פלנצה|Pallanza]]), על גדת [[אגם מאג'ורה]].
===== הנצחה =====
' |
גודל הדף החדש (new_size ) | 18115 |
גודל הדף הישן (old_size ) | 17020 |
שינוי הגודל בעריכה (edit_delta ) | 1095 |
שורות שנוספו בעריכה (added_lines ) | [
0 => 'בעקבות התבוסה הקשה ב[[קרב קפורטו]], הודח קאדורנה ובמקומו נתמנה סגנו, [[ארמנדו דיאז]]. לאחר המלחמה נשלח קאדורנה כנציג איטליה למועצת המלחמה העליונה בו[[ועידת השלום בפריז (1919)|ורסאי]]. כאשר נתפרסמו מסקנות וועדת החקירה הממשלתית על התבוסה בקפורטו שתלו בו את האשמה, התפטר וחזר לאיטליה.https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/81/Luigi_Cadorna%2C_targa_Bordighera.jpg/640px-Luigi_Cadorna%2C_targa_Bordighera.jpg<nowiki/>ב-[[1924]] העניק לו [[בניטו מוסוליני]] דרגת [[פילדמרשל]] (Maresciallo d'italia).',
1 => 'סנטור מ [[1913|-1913]] עד [[1928]], קאדורנה לא הצטרף [[פשיזם|לפשיזם]]. בשנת [[1924]] מינה אותו [[בניטו מוסוליני]] באופן מפתיע [[מרשל איטליה|למרשל איטליה]] והוא שוקם לחלוטין בעקבות הלחץ שהפעיל קרלו דלקרואה, נכה מהמלחמה ונשיא אגודת הוותיקים<ref>{{Cite web|date=30 ottobre 2018|title=Luigi Cadorna? Era un bravo generale e Caporetto non fu colpa sua|url=http://indygesto.com/indybooks/3621-luigi-cadorna-era-un-bravo-generale-e-caporetto-non-fu-colpa-sua}}</ref>',
2 => '',
3 => 'הוא מת [[בורדיגרה|בבורדיגרה]] ב-21 בדצמבר 1928 ב"פנסיון ג'ולי", שהפך מאוחר יותר ל"מלון בריטניק". לוח הנצחה הוצב על חזית המבנה, שופץ והפך לבניין מגורים. גופו מונח במאוזוליאום, שתוכנן על ידי האדריכל [[מרצ'לו פיאצ'נטיני]], בעיר הולדתו ([[פלנצה|Pallanza]]), על גדת [[אגם מאג'ורה]]. '
] |
שורות שהוסרו בעריכה (removed_lines ) | [
0 => 'בעקבות התבוסה הקשה ב[[קרב קפורטו]], הודח קאדורנה ובמקומו נתמנה סגנו, [[ארמנדו דיאז]]. לאחר המלחמה נשלח קאדורנה כנציג איטליה למועצת המלחמה העליונה בו[[ועידת השלום בפריז (1919)|ורסאי]]. כאשר נתפרסמו מסקנות וועדת החקירה הממשלתית על התבוסה בקפורטו שתלו בו את האשמה, התפטר וחזר לאיטליה.https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/81/Luigi_Cadorna%2C_targa_Bordighera.jpg/640px-Luigi_Cadorna%2C_targa_Bordighera.jpg',
1 => 'ב-[[1924]] העניק לו [[בניטו מוסוליני]] דרגת [[פילדמרשל]] (Maresciallo d'italia).'
] |
כל הקישורים החיצוניים שהוסרו בעריכה (removed_links ) | [] |
כל הקישורים החיצוניים בטקסט החדש (all_links ) | [
0 => 'http://indygesto.com/indybooks/3621-luigi-cadorna-era-un-bravo-generale-e-caporetto-non-fu-colpa-sua',
1 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P569',
2 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P119',
3 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P27',
4 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P69',
5 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P40',
6 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P241',
7 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he',
8 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P410',
9 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P607',
10 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P166',
11 => 'http://www.thepost.co.il/news/new.aspx?pn6Vq=E&0r9VQ=ELEIH',
12 => 'http://www.firstworldwar.com/bio/cadorna.htm',
13 => 'https://www.britannica.com/biography/Luigi-Cadorna',
14 => 'http://olduli.nli.org.il/F/?func=find-b&local_base=NLX10&find_code=UID&request=987007277541705171',
15 => 'https://dbn.bn.org.pl/descriptor-details/9810588542605606',
16 => 'http://catalogo.bne.es/uhtbin/authoritybrowse.cgi?action=display&authority_id=XX1723112',
17 => 'https://catalogue.bnf.fr/ark:/12148/cb158258691',
18 => 'https://data.bnf.fr/ark:/12148/cb158258691',
19 => 'https://d-nb.info/gnd/119291592',
20 => 'https://opac.sbn.it/nome/RAVV078427',
21 => 'https://isni.org/isni/0000000079765030',
22 => 'https://id.loc.gov/authorities/names/n85326495',
23 => 'https://catalog.archives.gov/id/10569742',
24 => 'http://data.bibliotheken.nl/id/thes/p202399133',
25 => 'https://snaccooperative.org/ark:/99166/w6xt03fj',
26 => 'https://www.idref.fr/122322835',
27 => 'https://opac.vatlib.it/auth/detail/495_101016',
28 => 'https://viaf.org/viaf/62355177',
29 => 'https://www.worldcat.org/identities/containsVIAFID/62355177',
30 => 'https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/81/Luigi_Cadorna,_targa_Bordighera.jpg/640px-Luigi_Cadorna,_targa_Bordighera.jpg'
] |
קישורים בדף, לפני העריכה (old_links ) | [
0 => 'http://www.firstworldwar.com/bio/cadorna.htm',
1 => 'http://www.thepost.co.il/news/new.aspx?pn6Vq=E&0r9VQ=ELEIH',
2 => 'https://viaf.org/viaf/62355177',
3 => 'https://www.idref.fr/122322835',
4 => 'http://catalogo.bne.es/uhtbin/authoritybrowse.cgi?action=display&authority_id=XX1723112',
5 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he',
6 => 'https://catalogue.bnf.fr/ark:/12148/cb158258691',
7 => 'https://data.bnf.fr/ark:/12148/cb158258691',
8 => 'https://d-nb.info/gnd/119291592',
9 => 'https://isni.org/isni/0000000079765030',
10 => 'https://id.loc.gov/authorities/names/n85326495',
11 => 'https://catalog.archives.gov/id/10569742',
12 => 'http://data.bibliotheken.nl/id/thes/p202399133',
13 => 'https://snaccooperative.org/ark:/99166/w6xt03fj',
14 => 'https://opac.vatlib.it/auth/detail/495_101016',
15 => 'https://opac.sbn.it/nome/RAVV078427',
16 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P569',
17 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P119',
18 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P27',
19 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P69',
20 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P241',
21 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P410',
22 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P40',
23 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P607',
24 => 'https://www.wikidata.org/wiki/Q333809?uselang=he#P166',
25 => 'http://olduli.nli.org.il/F/?func=find-b&local_base=NLX10&find_code=UID&request=987007277541705171',
26 => 'https://www.britannica.com/biography/Luigi-Cadorna',
27 => 'https://dbn.bn.org.pl/descriptor-details/9810588542605606',
28 => 'https://www.worldcat.org/identities/containsVIAFID/62355177',
29 => 'https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/81/Luigi_Cadorna,_targa_Bordighera.jpg/640px-Luigi_Cadorna,_targa_Bordighera.jpg'
] |
קוד הוויקי של הדף החדש, עם התמרה לפני שמירה (new_pst ) | '{{אישיות ביטחונית
| שם בשפת המקור = Luigi Cadorna
}}
'''לואיג'י קאדורנה''' (ב[[איטלקית]]: '''Luigi Cadorna''';{{כ}} [[4 בספטמבר]] [[1850]] – [[21 בדצמבר]] [[1928]]) היה ראש המטה הכללי של [[צבא איטליה]] ב[[מלחמת העולם הראשונה]].
== ביוגרפיה ==
{{להשלים|כל הערך=לא|אין מידע על חייו לפני ואחרי כהונתו כרמטכ"ל|נושא=אישים|נושא2=היסטוריה}}
לואיג'י קאדורנה נולד בפאלנצה שב[[ורבניה]], [[פיימונטה]] ב-4 בספטמבר 1850.
היה גנרל ופוליטיקאי איטלקי. בנם היחיד של גנרל רפאלה וקלמנטינה זופי. בשנת 1860, בן 10, אביו שלח אותו ללימודי צבא: תחילה בבית הספר הצבאי "Teulié" במילאנו וחמש שנים מאוחר יותר באקדמיה המלכותית של טורינו, הוא התמנה לסגן [[תת-לוטננט|שני]] [[ארטילריה|בתותחנים]] ב-1868. בשנת 1867 התקבל כתלמיד בבית הספר למלחמה בטורינו שזה עתה נוסד. המשיך לאקדמיה צבאית, שם נשאר עד קידומו לסגן בשנת 1870. כחלק מגדוד התותחנים השני, השתתף במבצעים הצבאיים הקצרים נגד רומא בכוח המשלוח בפיקודו של אביו. בשנת 1875, בהיותו סרן, לבקשת אביו, קצין בצבא, הועבר לרומא למטה הכללי. שם היה בין מחברי מונוגרפיות שונות על שטח הגבול האוסטרי, שאליהן הלכו ברגל. ב-1883 היה מפקד גדוד בגדוד חי"ר 62 באלבה במשך שלוש שנים. הועלה לדרגת רב-סרן והוצב במטה הכללי של הגיס של גנרל [[ג'וזפה סלבטורה פיאנל|פיאנל]]. מאוחר יותר הוא קיבל את תפקיד ראש הסגל של הפיקוד האוגדתי של [[ורונה]]. בשנת 1889 התחתן עם מריה ג'ובאנה בלבי מהמרקיזות בלבי מ[[ג'נובה|גנואה]].
בשנת 1892, הועלה לדרגת [[קולונל]] ופיקד על גדוד [[ברסליארי]] ה-10 במשך ארבע שנים (בקרמונה ולאחר מכן בנאפולי), שאותו הגדיר כפיקודו הטוב ביותר עד המלחמה; הוא היה אז ראש המטה של חיל צבא פירנצה, שם שירת תחת בלדיסרה, הגנרל האיטלקי הנודע והמעוטר ביותר. בלט בזכות הפרשנות הקפדנית שלו למשמעת הצבאית ובשימוש התכוף שלו בסנקציות קשות שעלו לו גם באזהרות כתובות מהממונים עליו. עם זאת, הוא זכה להערכה במיוחד על ידי הגנרלים פיאנל ובלדיסרה, שהיו אלה שזכו להכרה גדולה ביותר בצבא מבחינת יכולת.
החל משנת 1898 פרסם חוברת על טקטיקות והדרכה של חיל רגלים, שכותרתה הוראה טקטית. מוכרת החוברת שיצאה בנאפולי ב-1907, אשר עוסקת במאמר שפורסם בכתב עת צבאי, XXXIII (1888), עמ'. 5-22. הוא התייחס לאבחנה כי תנועה התקפית תמיד תביא למתקפה חזיתית, שעלותה יקרה מאוד בשימוש בכלי נשק מודרניים, אם לא תהיה מתוכננת וערוכה היטב. עם זאת, הוא סבר כי תיאום בין כלי הנשק השונים, ניצול השטח על ידי שרשראות היורים המתקדמים ונחישות קרה של המפקד, מאפשרים הצלחה גם לתקיפה חזיתית. לשם כך נדרשים מפקדים סמכותיים, יחידות מגובשות וחיילים ממושמעים. החלק האחרון הוקדש להוראת אימון המחלקות, שבהן הומלצו תרגילים וסימולציות לצדדים יריבים בשטח ועל הנייר. המאמר התקבל בהערכה רבה על ידי מומחים רשמיים, כולל בלדיסרה, שהיו להם אך דברי שבח למחבר. בשנת 1902 פרסם בכתב העת הצבאי האיטלקי. (XLVII, עמ' 1783-1835, 1931-1970, 2131-2181) מחקר מוויסמבורג ועד סדאן בשנת 1870, בו נדונה ההתנהלות הטקטית של היחידות הפרוסיות במלחמה עם צרפת.
בשנת 1905 קיבל על עצמו את הפיקוד על הדיוויזיה הצבאית של [[אנקונה]] וב -1907 היה ראש הדיוויזיה הצבאית של [[נאפולי]] בדרגת לוטננט גנרל, ולבסוף הגיע לדרגים הגבוהים ביותר של הכוחות המזוינים. באותה שנה הוזכר שמו לראשונה כיורש אפשרי לגנרל טנקרדי סלטה, שהיה במצב בריאותי לקוי, לתפקיד העליון של ראש המטה של הצבא. אבל בשנה שלאחר מכן, לאחר שסאלטה פרש, נבחר לתפקיד הגנרל אלברטו פוליו. לא רגשות העוינות המוצהרים של קדורנה כלפי ראש הממשלה [[ג'ובאני ג'וליטי]] ולא הרבה פחות מכתב שב-9 במרץ הוא שלח לאוגו ברוסטי, עוזרו הראשון של המלך ואחיו של רוברטו ברוסאטי, מפקדה העתידי של ה[[ארמייה]] הראשונה, שב [[1916|-1916]] יודח על ידי קדורנה לפני [[קרב אסיאגו|קרב הרמות]].
הוא הפך לראש המטה הכללי ב-1914, לאחר מותו הפתאומי של הגנרל אלברטו פוליו, וניהל את פעולות הצבא המלכותי במלחמת העולם הראשונה מכניסתה של איטליה לסכסוך ב-24 במאי 1915. ועד התבוסה בקפורטו.
=== קריירה צבאית ===
בבוקר 1 ביולי 1914, גנרל אלברטו פוליו מת לפתע מהתקף לב. כמה ימים קודם לכן, ב-28 ביוני, רצח [[גברילו פרינציפ]] את יורש העצר הארכידוכס [[פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה|פרנץ פרדיננד]] ואת בת זוגו [[סופיה, דוכסית הוהנברג|סופי צ'וטק]] ב[[סרייבו]]. ב-27 ביולי שלאחר מכן הציע המלך [[ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה|ויטוריו אמנואלה השלישי]], בהמלצת הגנרל בלדיסרה, את התפקיד לקאדורנה. כדי לא לחזור על השגיאות של מלחמות הריסורגימנטו, הציב האחרון את התנאי של התלות, היררכית וממסדית, רק על המלך ולא על הממשלה. המלך קיבל, ואמר לו "הסמכות שלי תשמש רק לגרום לכולם לציית לה"<ref>A. Gatti, ''Un italiano a Versailles'', Milano, Ceschina, 1958, pag. 73.</ref>. קדורנה השתלט אז על משרד [[ראש הסגל|הרמטכ"ל.]] ב-23 ביולי העמידה [[האימפריה האוסטרו-הונגרית]] את ה[[אולטימטום]] שלה ל[[סרביה]], וגררה תגובת שרשרת אשר, לאחר סדרה של משברים דיפלומטיים ומהלכי נגד מדיניים-צבאיים, הביאה לפרוץ [[מלחמת העולם הראשונה]] תוך מספר שבועות. הוא התמנה לרמטכ"ל ב[[יולי]] [[1914]]. עם כניסת [[איטליה]] למלחמה לצד [[מעצמות ההסכמה]] היו לצבא האיטלקי 36 דיוויזיות של [[חיל רגלים]] שמנו כ-875,000 חיילים דלים בחימוש ומצוידים רק ב-120 קני [[ארטילריה]] מודרניים{{הערה|Marshall, 108. Keegan claims 25 divisions. See Keegan, 227}}.
על פי הוראות אמנת [[הברית המשולשת (1882)|הברית המשולשת]], קאדורנה החל לארגן את הצבא להתערבות נגד צרפת. בשל היעדר תקשורת מוחלט בין הפוליטיקאים לצבא לא הודיעו לו כי הממשלה בוחנת את האפשרות לנטוש את בני בריתה הנוכחיים.
ב-31 ביולי, באותו היום שבו החליט הקבינט על נייטרליות, שלח קדורנה למלך את תוכנית המלחמה שלו שהציעה לפרוס חיל צבא שלם לצד גרמניה נגד הצרפתים, תוכנית שאושרה על ידי ויטוריו עמנואל ב-2 באוגוסט, בעוד נייטרליות הוכרזה במקביל.
איטליה הכריזה מלחמה על [[הקיסרות האוסטרו-הונגרית]] ב-[[13 במאי]] [[1915]]. החזית השתרעה מאזור [[טרנטינו - אלטו אדיג'ה|טרנטינו]] ומשם מזרחה לעמק נהר ה[[איזונצו]] עד ל[[הים האדריאטי|ים האדריאטי]]. קאדורנה בחר בטקטיקה של הגנה בחזית טרנטינו והתקפה בחזית האיזונצו. בין [[1915]] עד [[1917]] ערך קאדורנה 11 התקפות בחזית האיזונצו ללא שינוי משמעותי בקו החזית פרט לכיבוש העיר [[גוריציה]] ב[[הקרב השישי על האיזונצו|קרב השישי על האיזונצו]] ב[[אוגוסט]] [[1916]]. בקרבות אלה נהרגו כ-150,000 איטלקים. ה[[מורל (פסיכולוגיה)|מורל]] בקרב החיילים היה נמוך והמשמעת הצבאית נשמרה על ידי הוצאות להורג והדחות מפקדים. קאדורנה הכניס לתוקף את המנהג ה[[רומא העתיקה|רומאי]] של [[דקימאטיו]] - [[הוצאה להורג]] של אחד מתוך עשרה חיילים ביחידות שהראו מורך לב בקרב.
קאדורנה הצטיין בהדיפת המתקפה האוסטרית הגדולה בחזית טרנטינו ב[[מאי]] [[1916]]. המצב בחזית זו השתנה כאשר נכנסה [[גרמניה]] לחזית. צבאו של קאדורנה היה מותש ולא מוכן למתקפה של הגרמנים והאוסטרים בקפורטו.
בעקבות התבוסה הקשה ב[[קרב קפורטו]], הודח קאדורנה ובמקומו נתמנה סגנו, [[ארמנדו דיאז]]. לאחר המלחמה נשלח קאדורנה כנציג איטליה למועצת המלחמה העליונה בו[[ועידת השלום בפריז (1919)|ורסאי]]. כאשר נתפרסמו מסקנות וועדת החקירה הממשלתית על התבוסה בקפורטו שתלו בו את האשמה, התפטר וחזר לאיטליה.https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/81/Luigi_Cadorna%2C_targa_Bordighera.jpg/640px-Luigi_Cadorna%2C_targa_Bordighera.jpg<nowiki/>ב-[[1924]] העניק לו [[בניטו מוסוליני]] דרגת [[פילדמרשל]] (Maresciallo d'italia).
סנטור מ [[1913|-1913]] עד [[1928]], קאדורנה לא הצטרף [[פשיזם|לפשיזם]]. בשנת [[1924]] מינה אותו [[בניטו מוסוליני]] באופן מפתיע [[מרשל איטליה|למרשל איטליה]] והוא שוקם לחלוטין בעקבות הלחץ שהפעיל קרלו דלקרואה, נכה מהמלחמה ונשיא אגודת הוותיקים<ref>{{Cite web|date=30 ottobre 2018|title=Luigi Cadorna? Era un bravo generale e Caporetto non fu colpa sua|url=http://indygesto.com/indybooks/3621-luigi-cadorna-era-un-bravo-generale-e-caporetto-non-fu-colpa-sua}}</ref>
הוא מת [[בורדיגרה|בבורדיגרה]] ב-21 בדצמבר 1928 ב"פנסיון ג'ולי", שהפך מאוחר יותר ל"מלון בריטניק". לוח הנצחה הוצב על חזית המבנה, שופץ והפך לבניין מגורים. גופו מונח במאוזוליאום, שתוכנן על ידי האדריכל [[מרצ'לו פיאצ'נטיני]], בעיר הולדתו ([[פלנצה|Pallanza]]), על גדת [[אגם מאג'ורה]].
===== הנצחה =====
קאדורנה הונצח באתרים רבים באיטליהː
* דרך קאדורנהː היום כביש 141. בשנת 1916 הקימו לקדורנה קווי הגנה אחוריים ליד הר גראפה על מנת להגן על היחידות הגדולות שנפרסו בחזית טרנטינו במקרה של פריצת דרך של הקווים המתקדמים בגזרה מויצ'נזה למונטלו. הוא נתן פקודה למהנדסי הצבא לבנות במהירות כביש ושני כבלים שיוכלו לשאת כלי רכב וחיילים עד להר גראפה. עבדו שם כ-30,000 איש, כולל חיילים ואזרחים. הדרך הושלמה ימים ספורים לפני התבוסה של קפורטו וקווי ההגנה של גראפה שימשו את הארמייה הרביעית בפיקודו של הגנרל מריו ניקוליס די רובילנט, שנסוגה מחזית הדולומיטים של טרנטינו. בכמה הזדמנויות, עד ימי המלחמה האחרונים, דיממו האוסטרים את עצמם למוות בניסיון העקר לכבוש את פסגת ההר, ששלטה על גזרה שלמה של החזית וממנו, במשך עשרות קילומטרים, הלמו האיטלקים את חיילי האויב.
* בפאלנצה, היום כפר של ורבניה, עיר הולדתו על אגם מאג'ורה (מחוז ורבאנו קוסיו אוסולה), יש את המאוזוליאום שהוקדש לו, שנחנך ב-1932 ועוצב על ידי מרצ'לו פיאצ'נטיני.
* תחנת הרכבת הצפונית של מילאנו, המשקיפה על פיאצלה לואיג'י קאדורנה. אחת הככרות המרכזיות ליד מבצר ספורצה.
* המנהרה העשרים של כביש 52 המנהרות של מונטה פאסוביו, שנחפרה במהלך הלחימה במלחמת העולם הראשונה, נושאת את שמו.
* מחיקת השם מהרחובות והכיכרות של אודינה. בשנת 2011 החליטה ועדת הטופונימיה של אודינה לשנות את שמה של הכיכר המוקדשת לקדורנה, ל"פיאצלה יוניטדה ד'איטליה", שכן במהלך השנים אושרה והתרחבה ההסכמה לדעתם של היסטוריונים שביקרו את גישתו של הבוז והזלזול בחיי החיילים בחזית.
* ספריםː
** התקפה חזיתית ואימונים טקטיים, רומא, USSME, 1915.
** המלחמה בחזית האיטלקית, הקדמה מאת אלדו א. מולה, רומא, Bastogi Libri, 2019, {{מסת"ב|978-88-99376-33-8|אנגלית=כן}}.
** גנרל רפאלה קדורנה בריסורגימנטו האיטלקי, מילאנו, פראטלי טרבס, עורכים, 1922.
** דפים נוספים על המלחמה הגדולה, מילאנו, מונדדורי, 1925.
** קפורטו? לואיג'י קדורנה מגיב, הקדמה מאת אלדו א. מולה, רומא, Bastogi Libri, 2020, {{מסת"ב|978-88-5501-089-4|אנגלית=כן}}.
** מִכתָבִי מכתבי משפחה, בעריכת Raffaele Cadorna, מילאנו, Mondadori, 1967.
** המנהל והאלוף. התכתבות אלברטיני-קאדורנה, עריכה: אנדריאה גואיסו. הקדמה מאת סימונה קולאריזי, מילאנו, Fondazione Corriere della Sera, 2014, {{מסת"ב|978-88-96820-14-8|אנגלית=כן}}.
==== עיטורים והצטיינות איטלקיים ====
* אביר הצלב הגדול מעוטר ב-Grand Cordon של מסדר הכתר של איטליה 29 בדצמבר 1910.
* אביר הצלב הגדול מעוטר בגראנד קורדון ממסדר ה-SS. מוריס ולזרוס 30 בינואר 1915.
* אביר הצלב הגדול מעוטר ב-Grand Cordon של המסדר הצבאי של סבויה 28 בדצמבר 1916.
* מדליה מאוריצית לזכות צבאית של 10 ברק
* מדליית הנצחה למלחמת איטליה-אוסטריה 1915 - 18 (4 שנות מערכה)
* מדליית ניצחון איטלקית
* מדליית הנצחה לאיחוד איטליה
* מרשל איטליה --- 4 בנובמבר 1924.
{{הערה|נתונים שנלקחו מאתר הפרלמנט האיטלקי.}}
===== עיטורים וכיבודים זרים =====
* אביר הצלב הגדול של מסדר כוכב קראדאורביץ' (מעמד צבאי)
* אביר הצלב הגדול של מסדר הרכיבה על הכשרון האזרחי והצבאי
* קורדון גדול ממסדר לאופולד
* אביר הצלב הגדול של הנשר האדום
* אביר הצלב הגדול של לגיון הכבוד
* הצלב הגדול של מסדר הנסיך דנילו הראשון
* אביר הצלב הגדול של [[מסדר האמבט]]
* חבר כיתה א' במסדר מיכאל האמיץ
* [[צלב המלחמה]] 1918-1914
== קישורים חיצוניים ==
{{ויקישיתוף בשורה}}
* [[יוסי מלמן]], [http://www.thepost.co.il/news/new.aspx?pn6Vq=E&0r9VQ=ELEIH 100 שנה למלחמת העולם הראשונה: כך הפך הצבא האיטלקי לבדיחה], [[סופהשבוע]], 22 בינואר 2014
* [http://www.firstworldwar.com/bio/cadorna.htm ביוגרפיה] {{אנגלית}}
* {{בריטניקה}}
* לואיג' קאדורנה באתר [[אנצ'יקלופדיה איטליאנה|אנציקלופדיה טרקאני]] (איטלקית)
== הערות שוליים ==
{{הערות שוליים|יישור=שמאל}}
{{בקרת זהויות}}
{{קצרמר|אישים}}
{{מיון רגיל: קאדורנה, לואיג'י}}
[[קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם הראשונה]]
[[קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1850]]
[[קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1928]]' |
האם השינוי בוצע דרך נקודת יציאה של רשת Tor או לא (tor_exit_node ) | false |
זמן השינוי בתסדיר יוניקס (timestamp ) | '1720211907' |
שם מסד הנתונים של הוויקי (wiki_name ) | 'hewiki' |
קוד השפה של הוויקי (wiki_language ) | 'he' |