מורפמה – הבדלי גרסאות
CarsracBot (שיחה | תרומות) מ בוט מוסיף: sco:Morpheme |
Ptbotgourou (שיחה | תרומות) |
||
שורה 23: | שורה 23: | ||
[[en:Morpheme]] |
[[en:Morpheme]] |
||
[[af:Morfeem]] |
[[af:Morfeem]] |
||
[[ar:صرفة]] |
|||
[[bg:Морфема]] |
[[bg:Морфема]] |
||
[[br:Morfem]] |
[[br:Morfem]] |
||
שורה 43: | שורה 44: | ||
[[hsb:Morfem]] |
[[hsb:Morfem]] |
||
[[hu:Morféma]] |
[[hu:Morféma]] |
||
[[id:Morfem]] |
|||
[[io:Morfemo]] |
[[io:Morfemo]] |
||
[[is:Myndan]] |
[[is:Myndan]] |
גרסה מ־22:48, 14 בפברואר 2009
בבלשנות, מוֹרפֶמָה (בעברית: צוּרָן) היא היחידה הלשונית הקטנה ביותר הנושאת משמעות (להבדיל מפונמה, שהיא היחידה הקטנה היותר העשויה להשפיע על המשמעות, אך אין לה משמעות משל עצמה). היא עשויה להיות מילה או חלק ממילה, עצמאית או כבולה.
תפקוד
מורפמות עשויות לתפקד בתוך מערכת נטייה דקדוקית אחת; למשל, בעברית המורפמות -תי, -נו, -תָ וכדומה הן מורפמות המשפיעות על הגוף הדקדוקי בפועל בזמן עבר (שמרתי, שמרנו, שמרתָ). במקרה כזה קוראים להן צורני נטייה. לחילופין, מורפמות יכולות לשמש ליצירת ערכים מילוניים חדשים (למשל: המורפמה -וּת להוספת משמעות מופשטת: נכון-נכונות, מלך-מלכוּת), ואז הן נקראות צורני גזירה.
שתי צורות לשוניות העשויות להתחלף זו בזו בלי שינוי במשמעות נקראות אלומורפים של אותה מורפמה (השווּ לאלופונים של פונמה). חילוף בין אלומורפים יכול להיות חופשי או מותנה. למשל, בעברית החילוף בין משקל קִטְלָה ומשקל קִטְלַת הוא חילוף מותנה: במעמד של סמיכות תופיע הצורה קִטְלַת (שִׂמְלַת הַיַּלְדָה) ובמעמד נפרד תופיע הצורה קִטְלָה (שִׂמְלָה יָפָה). אלומורפים יכולים עם הזמן להפוך לשתי מורפמות נפרדות: למשל, בלשון חז"ל המשקלים הַקְטָלָה ואַקְטָלָה הם אלומורפים בחילוף חופשי, ואילו בעברית החדשה היה תהליך של בידול משמעות והצורות הפכו לשתי מורפמות שונות (יש הבדל במשמעות בין הבטחה ואבטחה, השכבה ואשכבה, הזעקה ואזעקה וכיוצא בזה).
התחום הבלשני העוסק בחקר המורפמות ודרכי צירופן נקרא מורפולוגיה, או תורת הצורות.
מבנה
מורפמות עשויות להתחבר אחת לשנייה על ידי שרשור, במה שנקרא תצורה קווית, למשל הבסיס "שָמַר" וצורן גוף ראשון רבים "נוּ" יוצרים על ידי שרשור את המילה "שָמַרְנוּ". בשפות האירופיות דרך תצורה זו היא הרווחת, למשל המילה unbreakable מורכבת משרשור של שלושה צורנים: un+break+able. בעברית (בעיקר העברית של המקורות) רווחת יותר שיטה אחרת לחיבור בין מורפמות הנקראת תצורה מסורגת, ובה שוזרים את המורפמות אחת התוך השנייה; למשל את השורש גד"ל משבצים בתוך המשקל מִקְטָל ומקבלים את המילה מִגְדָל.
מורפמה המצטרפת למילה על ידי שרשור נקראת גם מוספית. אם היא נצמדת לתחילת המילה היא נקראת תחילית, ואם היא מצטרפת לסוף המילה היא נקראת סופית.
כאמור, מורפמות עשויות להיות עצמאיות או כבולות. למשל, בהרכבה un+break+able, המורפמה un היא כבולה, כי איננה יכולה לעמוד לבדה; לעומת זאת המורפמה break היא מורפמה עצמאית. בעברית, מורפמות השורשים והמשקלים הן מורפמות כבולות, ואינן יכולות לעמוד בפני עצמן. מורפמה שיכולה לעמוד בפני עצמה נקראת גם "בסיס".