סדקו ססקי
![]() | |
לידה |
7 בינואר 1943 הירושימה, יפן ![]() |
---|---|
פטירה |
25 באוקטובר 1955 (בגיל 12) Hiroshima Red Cross Hospital & Atomic Bomb Survivors Hospital, יפן ![]() |
מדינה |
האימפריה היפנית, יפן ![]() |
![]() ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/10/Cranes_made_by_Origami_paper.jpg/250px-Cranes_made_by_Origami_paper.jpg)
סַדַקוֹ סַסַקִי (ביפנית: 佐々木 禎子; 7 בינואר 1943 – 25 באוקטובר 1955) הייתה מנפגעי המתקפה האטומית על הירושימה וגיבורה לאומית יפנית.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]ססקי נולדה וגדלה בהירושימה שביפן. בהיותה בת שנתיים הייתה לאחת מנפגעי פצצת האטום "ילד קטן" שהוטלה על העיר במתקפה האטומית על הירושימה ב-6 באוגוסט 1945.
בעקבות נזקי הקרינה הרדיואקטיביות שספגה מההפצצה, אובחנה ססקי כחולה בלוקמיה חריפה של בלוטת הלימפה ב-21 בפברואר 1955, ואושפזה כמטופלת בבית החולים של הצלב האדום בהירושימה.
לאחר שרופאיה העריכו כי נותרה לה רק שנה לחיות, החליטה ססקי לקפל אלף עגורי אוריגמי, וזאת בהתבסס על האמונה השינטואיסטית כי קיפול מספר זה של עגורים יביא להגשמת משאלת לב של המבקש.
לפי המיתוס שהתפרסם בספר "סדקו ואלף עגורי הנייר" (Sadako and the Thousand Paper Cranes) של הסופרת אלינור קואר ונפוץ ביפן ובשאר העולם, ססקי קיפלה את העגורים מתוך משאלה לשלום עולמי אולם היא נפטרה לאחר שקיפלה רק 644 עגורים וחברותיה השלימו את מלאכת קיפול יתרת העגורים. במציאות הצליחה ססקי לקפל אלף עגורים, ומשראתה שמשאלתה להבריא לא מתגשמת המשיכה לקפל עגורים נוספים עד יום מותה.[1]
סיפורה של ססקי עורר הדים רבים ועגורים מקופלים הפכו מאז לסמל של תנועות שלום רבות ברחבי העולם.
בפארק השלום בהירושימה הוצבה אנדרטה לזכרה של ססקי.
ראו גם
[עריכת קוד מקור | עריכה]- סדקו רוצה לחיות - ספר שנכתב על ידי הסופר האוסטרי קרל ברוקנר
לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- קרל ברוקנר, סדקו רוצה לחיות!, מסדה, 1968.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- הוראות להכנת עגור אוריגמי (באנגלית)
- סדקו ססקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)