NGC 5206
![]() | |
NGC 5206 בתמונה של טלסקופ החלל האבל | |
נתוני תצפית | |
---|---|
קבוצת כוכבים | קנטאור |
מגלה | ג'ון הרשל |
תאריך גילוי | 2 ביולי 1834 |
סוג | גלקסיה אליפטית ננסית או גלקסיית עדשה |
בהירות נראית | 11.6[1] |
סיווג מורפולוגי | dE[2] / SB?(r?)0[1] |
עלייה ישרה | 13ʰ 33ᵐ 44ˢ |
נטייה | 04″ 09′ 48°- |
מאפיינים פיזיים | |
בהירות מוחלטת | 15.9- |
מרחק[1] |
10,460,000 שנות אור 3,207,014.96 פארסק |
קוטר | 11,260[1] שנות אור |
מסה | >2.4×109[2] ☉M |
הסחה לאדום |
571[1] ק"מ/שנייה 0.001918±0.00002 |
NGC 5206 היא גלקסיה אליפטית ננסית או גלקסיית עדשה ננסית שנמצאת בקבוצת הכוכבים קנטאור במרחק של כ-10.5 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצת קנטאור A. הגלקסיה נמצאת כ-3.8 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב ζ בקנטאור וכ-1.3 מעלות מדרום-מזרח לצביר הכדורי ω בקנטאור.
היסטוריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 11.6 והיא התגלתה ב-2 ביולי 1834 על ידי האסטרונום ג'ון הרשל, בזמן שצפה בשמי הדרום מכף התקווה הטובה בדרום אפריקה, והופיעה כערפילית מספר 3158 ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1847 תחת התיאור "חלשה, גדולה למדי, עגולה ומתבהרת בהדרגה לכיוון המרכז".[3] בשנת 1863 הוא כלל אותה גם בקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון GC 3680 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 5206 כשהיא מתוארת באותו התיאור של הרשל.[4]
מאפיינים
[עריכת קוד מקור | עריכה]סיווגה של NGC 5206 אינו מוחלט. בדרך כלל היא מסווגת כגלקסיה אליפטית ננסית (dE) עם גרעין בולט יחסית לגלקסיות מסוגה, עם זאת, נטען שניתן להבחין בה במוט מרכזי מפוזר וכן בטבעת ברדיוס זוויתי של 15 שניות קשת השקול לרדיוס של כ-760 שנות אור,[5] כך שהיא מסווגת לפעמים גם כגלקסיית עדשה עם מוט מרכזי וטבעת כאשר גם המוט וגם הטבעת אינם ודאיים (SB?(r?)0). בחלק מהקטלוגים היא מסווגת גם כגלקסיית עדשה עם מוט (SB0) או כגלקסיית עדשה פשוטה (S0). גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-3.7 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-11,260 שנות אור, כעשירית מקוטר שביל החלב. מסתה אינה ידועה ומעוצמת ההארה שלה שעומדת על כפי מיליארד מעוצמת ההארה של השמש, ניתן להעריך שמסת הכוכבים שבה היא כ-2.4×109 מסות שמש,[2] כחצי אחוז ממסת שביל החלב, כך שהיא מתאימה לסיווג של גלקסיה ננסית, למרות שייתכן שיש לה מבנה פנימי, שבדרך כלל לא מאפיין גלקסיות ננסיות. מרכז הגלקסיה פולט אור כחול יותר משוליה, מה שמראה על אוכלוסיית כוכבים צעירה יותר במרכזה שנוצרה במהלך מיליארד השנים האחרונות,[2] ואוכלוסיית הכוכבים הכללית בה היא צעירה יחסית לגלקסיות מסוגה ונוצרה ברובה ב-5 מיליארד השנים האחרונות.[6] למרות זאת, לא ניתן להבחין בספקטרום בליעה של מימן חופשי (קו Hα) בקרינת הגלקסיה, מה שמראה שכיום כבר אין בה יותר מימן חופשי ולא מתרחשת בה יותר יצירת כוכבים חדשים.[7] במרכז הגלקסיה ניתן להבחין גם בצביר פתוח שמסתו מוערכת בכ-1.5×107 מסות שמש ומתנועת הכוכבים סביב המרכז נראה שיש בליבתה חור שחור על-מסיבי שמסתו כ-4.7×105 מסות שמש.[6]
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- NGC 5206, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ 1 2 3 4 5 NED: NGC 5206
- ^ 1 2 3 4 D. D. Nguyen, A. C. Seth, N. Neumayer, S. Kamann, K. T. Voggel, M. Cappellari, A. Picotti, P. M. Nguyen, T. Böker, V. Debattista, N. Caldwell, R. McDermid, B. Nathan, C. E. Ahn & R. Pechetti: Nearby Early-Type Galactic Nuclei at High Resolution: Dynamical Black Hole and Nuclear Star Cluster Mass Measurements, The Astrophysical Journal, Volume 858, Issue 2, article id. 118, p. 6 (2018)
- ^ J. Herschel: Results of astronomical observations made during the years 1834, 5, 6, 7, 8, at the Cape of Good Hope, Smith, Elder and Co., p. 106 (1847)
- ^ J. L. E. Dreyer: A New General Catalogue of Nebulæ and Clusters of Stars, being the Catalogue of the late Sir John F. W. Herschel, Bart, revised, corrected, and enlarged, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 49, p. 145 (1888)
- ^ E. Laurikainen, H. Salo, R. Buta, J.H. Knapen & S. Comerón: Photometric scaling relations of lenticular and spiral galaxies, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 405, Iss. 2, p. 25 (2010)
- ^ 1 2 N. Kacharov, N. Neumayer, A. C. Seth, M. Cappellari, R. McDermid, C. J. Walcher & T. Böker: Stellar populations and star formation histories of the nuclear star clusters in six nearby galaxies, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, p. 3, 12 (2018)
- ^ S. Côté, A. Draginda, E. D. Skillman & B. W. Miller: Star Formation in Dwarf Galaxies of the Nearby Centaurus a Group, The Astronomical Journal, Vol. 138, No. 4, p. 1046 (2009)