טיבור בש
לידה |
8 בנובמבר 1909 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית ![]() |
---|---|
פטירה |
30 בדצמבר 1973 (בגיל 64) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית ![]() |
מדינה |
הונגריה ![]() |
מקום קבורה |
בית הקברות פרקשרטי בבודפשט ![]() |
![]() ![]() |
טיבור בש (Basch) (בהונגרית: Bass Tibor; בודפשט, 8 בנובמבר 1909 – בודפשט, 16 בדצמבר 1973) היה צלם עיתונות יהודי-הונגרי שהיה בעל תפקידים בכירים ביותר בתחום הצילום הונגרי וממייסדי "פדרציית אמני הצילם ההונגרי" (Magyar Fotóművészek Szövetsége).
קורות חיים
[עריכת קוד מקור | עריכה]טיבור בש נולד במשפחה יהודית כבנם של ליפוט בש (1876–1952) ושל מטילד שפיצר (1879–1953). משנת 1924 למד מכשירנות אופטיקה, ולאחר מכן היה חבר בארגוני שמאל שונים. ראשית, "אגודת האימון הגופני של הפועלים" (Munkás Testedző Egyesület). אחר כך בשנים 1931–1932, היה חבר ב"חוג העבודה" של לאיוש קשאק; בסביבות 1933 הצטרף ל"קבוצת מונטאז'". הוא צילם תמונות רבות של פועלים, שפורסמו בעיתונות השמאלנית ההונגרית, אך פורסמו גם מחוץ להונגריה. בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 הוא נכלא בשל פעילותו בצילום חברתי.
במהלך מלחמת העולם השנייה נשלח בש תחילה למחנה מעצר, שם הצליח לצלם מספר סדרות של תמונות על חיי היומיום של המחנה. עם כניסת הוורמכט להונגריה (מבצע מרגרטה) בשנת 1944 גורש ונכלא בכמה מחנות ריכוז (פלוסנבירג, ולדלאגר,[1] מחנה מילדורף) במשך כשנה עד ששוחרר על ידי צבא ארצות הברית.
ב-1945 הצטרף ל-MAFIRT (תאגיד הסרטים ההונגרי) ככתב וניהל את מדור הצילום. בשנת 1949 הפך לצלם עבור העיתון "היום ההונגרי" (Magyar Nap), בשנת 1950 עבור העיתון "עם חופשי" (Szabad Nép), וב-1954 עבור העיתון "האדמה החופשית" (Szabad Föld). בערך בזמן הזה עבד גם כצלם הפרוטוקול של מתיאש ראקושי - ראש ממשלת והמנהיג הכל יכול של הונגריה בשנים 1949–1956. הוא נעצר ב-1953 וישב שמונה חודשים בכלא ללא משפט. הוא הצטרף כחבר ל"משמר הפועלים" (Munkásőrség) מיום הקמתו ועד מותו, וביצירותיו הציג את חיי המשמר (משמר הפועלים היה ארגון חצי-צבאי שהוקם בהונגריה לאחר דיכוי המרד ההונגרי של 1956, בשליטה ישירה של המפלגה הקומוניסטית, כדי לתמוך במערכת הכוח הסוציאליסטית). בשנים 1957–1959 ערך את כתב העת "פוטו", ובין 1959 לבין 1971 היה ראש אגף ראשי בחברת סחר חוץ בשם תרבות (Kultura Külkerkesdelmi Vállalat). בשנת 1956, הוא היה אחד החברים המייסדים של פדרציית אמני הצילום ההונגרי.
הוא נהרג בתאונת דרכים ב-16 בדצמבר 1973. רעייתו הייתה אנה שטיינר, בתה של רוזה שטיינר, אותה נשא ב-24 בינואר 1937 בבודפשט.[2]
תמונותיו היותר מפורסמות
[עריכת קוד מקור | עריכה]- גיוס חיילים (1930)
- עם כינור שבור (1932)
- רק עבור פורינט (1946)
- ראקושי בשדה החיטה (1947)
- עדר בקר המובל לשחיטה בכיכר בלהה לואיזה (1947)
- בין אנשי הביטחון (משפט הקרדינל מינדסנטי) (1949)
תערוכות
[עריכת קוד מקור | עריכה]יחיד
[עריכת קוד מקור | עריכה]- 1931 • סלון קובאץ', בודפשט (עם פרנץ האר ולאיוש לנדייל)
קבוצתיות נבחרות
[עריכת קוד מקור | עריכה]יצירותיו באוספים ציבוריים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- המוזיאון ההונגרי לצילום, קצ'קמט
- גלריית תמונות היסטורית של המוזיאון הלאומי של הונגריה, בודפשט
- סוכנות הידיעות ההונגרית (MTI)
פרסים והוקרה
[עריכת קוד מקור | עריכה]- מסדר החירות ההונגרי דרג כסף (1957)
- מסדר ההצטיינות בהעבודה דרג זהב (1969)
ראו גם
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Kortárs magyar művészeti lexikon I. (A–G). Főszerk. Fitz Péter. Budapest: Enciklopédia. 1999. ISBN 963-8477-44-X
- Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ISBN 963-05-2500-3
- Magyar nagylexikon III. (Bah–Bij). Főszerk. Élesztős László, Rostás Sándor. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6821-7
לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- "טיבור בש". artportal.hu.
- נתוניו במאגר המוזיאון הספרותי פטפי