פטר נאומוסקי
![]() | |
לידה |
27 באוגוסט 1968 (בן 55) פרילפ, יוגוסלביה ![]() |
---|---|
עמדה | רכז |
גובה | 1.94 מטר |
קבוצות כשחקן | |
1989–1990 1990–1991 1991–1992 1992–1994 1994–1995 1995–1999 2000–2001 2001–2002 2002–2004 2004 |
יוגופלסטיקה ספליט פופ 84 ספליט רבוטניצ'קי סקופיה אפס פילזן בנטון טרוויזו אפס פילזן בנטון טרוויזו מונטפסקי סיינה אולימפיה מילאנו אולקרספור |
![]() ![]() |
פטר נאומוסקי (במקדונית: Петар Наумоски; נולד ב-27 באוגוסט 1968) הוא כדורסלן עבר מקדוני אשר שיחק בעמדת הרכז, ונחשב בעיני רבים לאחד מגדולי הרכזים ששיחקו באירופה.[1] נאומוסקי שיחק שנים רבות בקבוצות איטלקיות וטורקיות ומחזיק באזרחויות של שתי המדינות, בנוסף לאזרחותו המקדונית.[2]
קריירה
[עריכת קוד מקור | עריכה]נאומוסקי החל את הקריירה שלו בשנת 1989 כשהחל לשחק ביוגופלסטיקה ספליט, אשר שינתה את שמה ל"פופ 84 ספליט" וזכתה בשלוש אליפויות רצופות של גביע אירופה לאלופות. נאומוסקי הצעיר, שהיה שחקן משלים בהרכב שכלל כוכבים כטוני קוקוץ' ודינו ראדג'ה, מיעט לקבל דקות משחק, ולא היווה מרכיב משמעותי ברוטציה.
לקראת עונת 1991/1992 עזב נאומוסקי את ספליט, וחזר למקדוניה לשורותיה של רבוטניצ'קי סקופיה. הוא שיחק בסקופיה עונה אחת בלבד, בטרם עבר לאפס פילזן מהליגה הטורקית העליונה. כבר בעונתו הראשונה בטורקיה עזר נאומוסקי לקבוצתו לזכות באליפות הליגה הטורקית. בטורניר הגביע האירופאי תרם 17 נקודות ו-4.3 אסיסטים בממוצע למשחק[3] ועזר לקבוצתו להעפיל עד למשחק הגמר בו הפסידה לאריס סלוניקי. בעונה הבאה, עונת 1993/1994, הוליך נאומוסקי את פילזן לאליפות נוספת, לזכייה בגביע הטורקי ולרבע גמר אליפות אירופה לקבוצות. בסיום העונה, עזב נאומוסקי את הקבוצה והצטרף לבנטון טרוויזו האיטלקית.
באיטליה המשיך נאומוסקי לשמור על יכולתו הטובה. הוא תרם 18 נקודות בממוצע במשחקי הליגה האיטלקית, וסיים עם הקבוצה כסגנית אלופת הליגה. נאומוסקי גם תרם 20.8 נקודות למשחק בגביע האירופי, והוליך את הקבוצה לזכייה ראשונה בתולדות המועדון בתואר אירופאי.
בתום עונה בודדת באיטליה, הציעה פילזן לנאומוסקי, אשר בלעדיו איבדה את האליפות לראשונה זה שלוש שנים, לשוב לשורותיה. הוא עזר לקבוצה לשוב ולזכות באליפות טורקיה, ובגביע הטורקי, ועם תרומה של 19 נקודות בממוצע במשחקים האירופאיים אף לזכות בגביע קוראץ', ולהפוך לקבוצה הטורקית הראשונה שזוכה בתואר אירופאי.[4]
גם בעונה הבאה, עונת 1996/1997, המשיך נאומוסקי לשמור על יכולתו הגבוהה, והוליך את פילזן לאליפות שנייה ברצף ולגביע טורקי נוסף. העונה העוקבת הייתה לעונה הראשונה של נאומוסקי בליגה הטורקית בה הוא לא זכה באליפות. הוא אמנם עזר לפילזן לזכות בגביע שלישי ברציפות, אך הקבוצה הפסידה את תואר האליפות לאולקרספור בשישה משחקים.[5]
עונת 1998/1999 הייתה עונתו האחרונה של נאומוסקי באפס פילזן. בפעם השלישית ברצף לא הצליחה פילזן להעפיל לפיינל פור הסופרוליג, היא הפסידה אליפות נוספת בטורקיה, ואף לא זכתה בגביע הטורקי. בסיום העונה, נפצע נאומוסקי במהלך משחק של נבחרת מקדוניה מול נבחרת ישראל והושבת מפעילות למשך מספר חודשים. למרות שהיה חתום עם פילזן על חוזה לעונה נוספת, שהוערך ביותר ממיליון דולר, שוחרר נאומוסקי מהקבוצה. הוא תבע את הקבוצה, בדרישה שחוזהו יכובד, על אף פיצוי כספי שהוצע לו, וסירב לשחק בקבוצות אחרות במהלך עונת 1999/2000, על מנת שלא לפגוע בסיכויי התביעה.[6][7]
לקראת עונת 2000/2001 חתם נאומוסקי על חוזה בקבוצת בנטון טרוויזו, אותה הוליך לאליפות אירופה שנים ספורות קודם לכן. הוא קלע במשחק הבכורה שלו 27 נקודות, כולל 7 קליעות בעשרה ניסיונות מעבר לקשת השלוש.[7] למרות הפתיחה הטובה, הפציעה אותה חווה פגעה ביכולותיו האתלטיות של נאומוסקי, ובשילוב המעבר לשעון התקפה של 24 שניות,[8] הוא לא הצליח לשחזר את יכולתו טרם הפציעה.
לאחר עונה בודדת בטרוויזו עבר נאומוסקי לשחק במדי מונטפסקי סיינה. בסיינה זכה נאומוסקי בגביע ספורטה בעונתו האחרונה טרם אוחד עם גביע קוראץ' והעפיל עם הקבוצה עד לגמר הגביע האיטלקי, בו הפסידה לוירטוס בולוניה בהנהגת מאנו ג'ינובילי. נאומוסקי עצמו שותף ב-20 משחקי ליגה ותרם 9.6 נקודות למשחק בלבד.
בסיום העונה, לאחר ששקל פרישה ממשחק[9] חתם נאומוסקי בשורותיה של אולימפיה מילאנו. הוא שיחק במדיה במשך עונה וחצי, בטרם חזר לטורקיה וחתם באולקרספור.[5] נאומוסקי עוד הספיק לזכות עם הקבוצה בגביע הטורקי ובגביע הנשיאים בטרם הודיע על פרישתו ממשחק פעיל. ב-2017 הופרש מספר 7 על ידי אנאדולו אפס.
תארים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- עם יוגופלסטיקה ספליט
- גביע אירופה לאלופות: 1990, 1991
- אליפות הליגה היוגוסלבית: 1990, 1991
- הגביע היוגוסלבי: 1990, 1991
- עם אפס פילזן
- גביע קוראץ': 1996
- אליפות טורקיה: 1992, 1993, 1994, 1996, 1997
- הגביע הטורקי: 1994, 1996, 1997, 1998
- גביע הנשיאים: 1992, 1993, 1996, 1998
- עם בנטון טרוויזו
- הגביע האירופי: 1995
- הגביע האיטלקי: 1995
- עם מונטפסקי סיינה
- גביע ספורטה: 2002
- עם אולקרספור
- הגביע הטורקי: 2004
- גביע הנשיאים: 2004
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ ערן סלע, הכירו את ורביצה סטפאנוב, האגדה של מקדוניה, באתר ONE, 8 בספטמבר 2009
- ^ Players Index
- ^ Turkish Basketball League Profile
- ^ היסטוריית הקבוצה באתר הרשמי
- ^ 1 2 בשנת 2006 התאחדו הקבוצות "פנרבחצ'ה" ו"אולקרספור" לקבוצה הנקראת פנרבחצ'ה אולקר
- ^ אלי סהר, לאן נעלמת, פטר נאומוסקי? באתר וואלה!, 17/10/2001
- ^ 1 2 אסף הדר, נאומוסקי שוב כאן, באתר ynet, 10 בספטמבר 2000
- ^ עד עונת 1999/2000 הותרו באירופה התקפות של 30 שניות. החל מעונת 2000/2001 נדרשים השחקנים לזרוק לסל תוך 24 שניות
- ^ נאומוסקי: אני רוצה לשחק עונה נוספת בקבוצה גדולה, באתר ynet, 20 ביוני 2002