הפיגוע במקדש השן (1998)
![]() |
ערך מחפש מקורות
| |
ערך מחפש מקורות | |
חלק ממלחמת האזרחים בסרי לנקה | |
---|---|
תאריך |
25 בינואר 1998 ![]() |
מקום |
קאנדי ![]() |
מטרה |
מקדש השן ![]() |
קואורדינטות | 7°17′38″N 80°38′19″E / 7.29388889°N 80.63861111°E |
סוג |
מכונית תופת ![]() |
הרוגים |
17 ![]() |
פצועים |
25 ![]() |
מבצע |
טיגריסי השחרור של טאמיל אילם ![]() |
![]() ![]() |
הפיגוע במקדש השן התרחש ב-25 בינואר 1998, כאשר משאית תופת התפוצצה בסמוך לחזית מקדש השן בעיר קאנדי שבסרי לנקה. את הפיגוע ביצעו טיגריסי השחרור של טאמיל אילם, כחלק ממלחמת האזרחים בסרי לנקה. בפיגוע נהרגו 14 בני אדם, ולמעלה מ-25 נפצעו.
רקע
[עריכת קוד מקור | עריכה]מאז 1983 הייתה סרי לנקה שרויה במלחמת אזרחים, כחלק ממלחמת האזרחים בסרי לנקה בין הרוב הסינהלי והבודהיסטי לבין המיעוט הטמילי-הינדי. ב-1995 הצליח צבא סרי לנקה להשתלט על חצי האי ג'אפנה, שהיה נתון עד אז בשליטתם המורדים, אנשי טיגריסי השחרור של טאמיל אילם. בתגובה, כבשו המורדים את העיר מולאיטיבו, והחלו בסדרה של פיגועי התאבדות נגד מטרות צבאיות ואזרחיות. במאי 1997 פתח הצבא במבצע ניצחון מובטח, שמטרתו להשתלט על הדרכים המובילות לחצי האי ג'אפנה.
הטיגריסים הטמילים בחרו במקדש השן כיעד לפיגוע ממספר טעמים. ראשית, מדובר באתר הבודהיסטי החשוב ביותר בסרי לנקה. פרט לחשיבות הדתית של המקדש, יש לו גם חשיבות לאומית רבה, שכן לפי המסורת הסינהלית, מי שמחזיק בשרידי השן של הבודהה, השמורים במקדש, שולט בסרי לנקה כולה. גם עיתוי הפיגוע, ב-25 בינואר 1998, לא היה מקרי. ב-4 בפברואר עתידה הייתה סרי לנקה לציין 50 שנים לעצמאותה מבריטניה, באירוע בעיר קאנדי במעמד הנסיך צ'ארלס, ולקראת האירוע ניסתה הממשלה ככל יכולתה להציג לעולם את שליטתה במצב חרף מלחמת האזרחים.
הפיגוע
[עריכת קוד מקור | עריכה]בבוקר ה-25 בינואר הגיעו לקאנדי שלושה אנשי הטיגריסים השחורים, יחידת המחבלים המתאבדים של הטיגריסים הטמילים, במשאית עמוסה חומר נפץ. כשהגיעו לרחוב בו שוכן המקדש החלו לירות לעבר החיילים שניצבו בו, ולבסוף, בשעה 6:10, התנגשו חזיתית בשער המקדש, מה שהפעיל את חומר הנפץ. על פי ההערכות, המשאית הכילה 300 עד 400 ק"ג של חומר נפץ. פרט לשלושת המחבלים המתאבדים, נהרגו בפיגוע 13 עוברי אורח, בהם פעוט בן שנתיים. אדם נוסף, שהיה עד ראייה לפיגוע, לקה בלבו ומת. בנוסף, למעלה מ-25 בני אדם נפצעו. הפיגוע גרם להרס רב למבנים בסביבה. המקדש עצמו סבל מנזק בגג ובחזית, והשער נהרס לחלוטין, אך החלקים הפנימיים שלו, ובכלל זה השן הקדושה עצמה, נותרו ללא פגע. ההדף שיצר הפיצוץ היה כה רב, עד כי גם במרחק של 5 ק"מ ממקום הפיגוע נשברו זכוכיות.
השלכות הפיגוע
[עריכת קוד מקור | עריכה]הפיגוע עורר זעם רב בציבור. שעות לאחר הפיגוע התגודדו המונים סביב המקדש, והעלו באש מרכז תרבות הינדי ומספר כלי רכב. המשטרה פיזרה את המפגינים בגז מדמיע. הנשיאה צ'נדריקה קומרטונגה, וכן מנהיגים מקומיים, הפצירו בתושבים לא לפגוע בטמילים חפים מפשע, ולמחרת נרגעו הרוחות בעיר.
למחרת הפיגוע החליטה ממשלת סרי לנקה להוציא את הטיגריסים הטמילים מחוץ לחוק. הממשלה אמנם נלחמה בהם מזה 15 שנה, אך נמנעה מלהכריז עליהם כארגון טרור, לאור עמדתה לאורך השנים לפיה ניתן יהיה לאפשר את פעילותו של הארגון כתנועה פוליטית. באותו היום נטל שר ההגנה אנורודהה ראטוואטה את האחריות למחדל האבטחתי שאפשר את הפיגוע, והתפטר מתפקידו. אירועי יום העצמאות שהיו אמורים להיערך בקאנדי נערכו בסופו של דבר בבירה קולומבו.
מקדש השן נפתח מחדש לציבור ב-10 בפברואר, אך שיקומו נמשך כשנה וחצי, והושלם רק באוגוסט 1999. הגג נבנה מחדש, וכך גם מספר פסלים שהיו בחצר ונהרסו. במהלך עבודות השיקום והשחזור במקדש נתגלו מספר ציורי קיר מהמאה ה-18, שקיומם לא היה ידוע עד אז.
ב-2003 הועמדו לדין שישה אנשי הטיגריסים הטמילים שהיו מעורבים בפיגוע. על שלושה מהם נגזר עונש מוות, על שניים נגזרו 680 שנות מאסר ועל השישי נגזרו 490 שנות מאסר.