חואן הראשון, מלך אראגון
לידה |
27 בדצמבר 1350 פרפיניאן, ממלכת אראגון ![]() | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
פטירה |
19 במאי 1396 (בגיל 45) פואיקסה, ממלכת אראגון ![]() | ||||||
מדינה | ממלכת אראגון | ||||||
מקום קבורה |
מנזר פובלט ![]() | ||||||
בת זוג |
מרתה מארמניאק יולאנד דה באר | ||||||
שושלת בית ברצלונה | |||||||
| |||||||
| |||||||
חתימה |
![]() ![]() | ||||||
![]() ![]() |
חואן הראשון, מלך אראגון (27 בדצמבר 1350 - 19 במאי 1396), המכונה גם חואן הצייד (ספרדית: Juan el Cazador; קטלאנית: Joan el Descurat), או "חובב היופי" (ספרדית: Amador de la gentileza; קטלאנית: l'Amador de la Gentilesa) היה מלך אראגון מ-1387 ועד מותו.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]חואן נולד ב-27 בדצמבר 1350 בפרפיניו (כיום בדרום צרפת, אז חלק מרוסיו ומאראגון), כבנו הבכור של פדרו הרביעי מאראגון ושל אשתו השלישית, אלאנורה מסיציליה, שהייתה בתו של פייטרו השני, מלך סיציליה.
בשנת 1373 הוא האשים מיילדת יהודייה בוננדה בגרימת מוות של ארוסתו. לאשמה זו לא היה שום בסיס ובלחץ המלך האשמה בוטלה.
בשנת 1387 מת אביו פדרו הרביעי, מלך אראגון, וחואן עלה לשלטון. חואן הראשון היה מלך חלש, הזכור בעיקר בשל חיבתו לשירה, ואשר איבד חלק ניכר מהשטחים שהצליח אביו לכבוש לממלכתו.
מבחינת יחסי חוץ, חואן הראשון פנה עורף למדיניות הפרו-אנגלית של אביו וכרת ברית עם צרפת. במסגרת הקרע המערבי בכנסייה הקתולית, הוא המשיך בתמיכתה של אראגון באנטי-אפיפיור קלמנס השביעי. חואן כרת גם בריתות עם ממלכת קסטיליה ואשרר אמנה המסדירה את הגבולות בין ממלכתו לבין ממלכת נווארה ב-1388.
ב-1389-1390 הסתבך בלחימה נגד הרוזן מארמניאק, שניסה לכבוש את ממלכת מיורקה. המתקפה עברה מאמפורדה לחירונה; הפולשים הובסו רק ב-1390, על ידי כוחות אשר הונהגו על ידי האינפנטה מרטין, אחיו הקטן של המלך ויורשו.
במקביל, החל מ-1388 החל חואן לאבד את שטחיו בדוכסות אתונה ובדוכסות נאופטרס, וב-1390 אבדו כל שטחי הממלכה באזור זה. ב-1391 התמרדה סיציליה והמליכה על עצמה את לואיג'י מדוראצו. חואן הראשון מת בתאונת ציד, לאחר שנפל מסוסו - באופן דומה לבן-דודו חואן הראשון, מלך קסטיליה, ואחיו מרטין הראשון, מלך אראגון עלה לשלטון במקומו.
יחסו ליהודים
[עריכת קוד מקור | עריכה]לגבי יחסו של חואן הראשון ליהודים, קיימות עדויות סותרות לגבי המלך. מחד, הוא היה מלך אראגון באחת התקופות הקשות ליהודי הממלכה - כשפרצו גזירות קנ"א בכל חצי האי האיברי. מאידך, חואן ניסה להגן על היהודים בממלכתו באופן חלקי, ואף נזף במלך קסטיליה על הפרעות; הצלחתו הייתה מצומצמת: ההמון המוסת באראגון רדף את היהודים בכל רחבי הממלכה, מלבד עירו של המלך, סרגוסה.
בפקודתו, אברהם קרסקס צייר בשנת 1375 מפת עולם מפורטת ששרדה עד היום.
משפחתו
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנת 1373 התחתן חואן עם מרתה מארמניאק, בתו של ז'אן הראשון, רוזן ארמניאק, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
- חיימה, (נולד ומת ב-1374)
- חואנה (1375–1388), אשתו של מתיה, הרוזן מפואה (Foix), שטענה לכתר אראגון אחרי מות אביה, אבל הפסידה בקרבות נגד דודה
- חואן (נולד ומת ב-1376)
- אלפונסו (נולד ומת ב-1377)
- לאונור (נולדה ומתה ב-1378)
בשנת 1380 התחתן חואן עם יולאנד דה באר, בתם של רובר דה באר, הדוכס מבאר ושל מארי ולואה, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
- חיימה (1382–1388), נשא בילדותו בתואר יורש העצר ודוכס גירונה
- יולאנדה (1384–1442), שנישאה בבגרותה ללואיג'י השני, מלך נאפולי
- פרננדו (1389)
- אנטוניה (1391–1392)
- לאונור (נולדה ומתה ב-1393)
- פייטרו (נולד ומת ב-1394)
- חואנה (נולדה ומתה ב-1396)
אילן יוחסין
[עריכת קוד מקור | עריכה]
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- חואן הראשון, מלך אראגון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הקודם: פדרו הרביעי |
מלך אראגון |
הבא: מרטין הראשון |