מייק, התרנגול חסר הראש
![]() | |
מייק חסר הראש | |
בקיעה |
20 באפריל 1945 Fruita, ארצות הברית ![]() |
---|---|
מוות |
17 במרץ 1947 (בגיל שנה ו־10 חודשים) פיניקס, ארצות הברית ![]() |
מין |
תרנגול הבית ![]() |
גזע |
Wyandotte ![]() |
זוויג |
זכר ![]() |
תקופת הפעילות |
? – 17 במרץ 1947 ![]() |
אתר רשמי | |
![]() ![]() |
מייק, התרנגול חסר הראש (20 באפריל 1945 – 17 במרץ 1947) היה כינויו של תרנגול זכר מזן וויינדוט(אנ'), אשר חי במשך כ-18 חודשים לאחר שמרבית ראשו נערף (הוא נשאר עם גזע המוח ואוזן אחת). רבים חשבו כי מדובר במתיחה, עד שחוקרים מאוניברסיטת יוטה שבסולט לייק סיטי אישרו את אמיתות קיומו של התרנגול.[1][2]
התזת הראש
[עריכת קוד מקור | עריכה]ביום שני, 10 בספטמבר 1945, החקלאי לויד אולסן מהעיר פרוטה(אנ') שבקולורדו נשלח לחצר על ידי אשתו כדי להביא בשר עוף לחמותו שבאה לביקור לארוחת הערב, הוא ניסה להשאיר כמה שיותר צוואר לחמותו שאהבה גרון, ולכן ניסה לערוף ראש של תרנגול בן ארבעה חודשים וחצי בשם מייק כמה שיותר קרוב לראש, אך גרזנו החטיא את העורק התרדמני, והשאיר אוזן אחת ואת גזע המוח בשלמותו.[3][4] אולסן נדהם להיווכח שהתרנגול חסר הראש נשאר עומד ואף התהלך במגושם. הוא אפילו ניסה לנקות את נוצותיו במקורו ולקרקר. משנוכח שהתרנגול לא מת, חס עליו אולסן והחליט להמשיך ולטפל בו. הוא האכילו תערובת של חלב ומים בעזרת פיפטה, ובזרעוני תירס קטנים. אולסן ומשפחתו שאבו במזרק מדי פעם את הריר של מייק מגרונו, כדי שלא ייחנק ממנו בהיעדר יכולת לבלוע.
בלילה הראשון ישן מייק כשראשו החסר מתחת לכנפו.[2]
תוך ניצול מרכז המסה החדש שלו, יכול היה מייק לנוח בקלות על ענפים גבוהים ללא נפילה. קרקורו, לעומת זאת, היה הרבה פחות מרשים ודמה למעין גרגור שבקע מגרונו. הוא בילה את זמנו בניסיונות לנקות את נוצותיו ולנקר את מזונו בעזרת צווארו.[3]
עובדת היותו חסר ראש לא מנעה ממייק לעלות במשקלו: בזמן עריפת ראשו הוא שקל מעט יותר מקילוגרם אחד, ואילו כשמת בסופו של דבר שקל כשלושה ק"ג וחצי.
הפרסום
[עריכת קוד מקור | עריכה]לאחר שהתפרסם, החל מייק להופיע במופע שוליים נודד, לצד עגל בעל שני ראשים ושאר בעלי חיים חריגים. הוא גם צולם עבור עשרות מגזינים ועיתונים, כולל ה"טיים" ו"לייף".[3] אולסן ספג ביקורת עזה על כך שהשאיר את התרנגול חסר הראש בחיים, על אף שנציגי כמה עמותות צער בעלי חיים בחנו את מייק וקבעו שאינו סובל כאבים כלשהם.
מייק הוצג לציבור תמורת 25 סנט לכרטיס. בשיא הפופולריות שלו הביא התרנגול לרווחים של 4,500 דולר לחודש (שווה ל-50,000 דולר בשנת 2005) ושוויו עמד על 10,000 דולר.[3] הצלחתו של אולסן גרמה לגל של ניסיונות חיקוי, אך אף עוף מותז-ראש אחר לא נשאר חי יותר מיום או יומיים. יחד עם מייק הוצג ראש תרנגול משומר, אך הוא לא היה ראשו המקורי של מייק – שנאכל לאחר התזתו על ידי חתול.
במהרה צץ במשחקי הילדים שיר המשחק:
”Mike, Mike, where's your head? Even without it, you're not dead!”
ובתרגום לעברית:
”מייק, מייק, איה ראשך; אף בלעדיו מת אינךָ!”
מייק, התרנגול חסר הראש, היה זכור היטב בעירו פרוטה. החל משנת 1999 נחגג בפרוטה מדי שנה בסוף השבוע השלישי של מאי, "יום מייק התרנגול חסר הראש" ("Mike the Headless Chicken Day") בו מתבצעים אירועים ותחרויות לזכרו.[5]
מותו של מייק
[עריכת קוד מקור | עריכה]ב-17 במרץ 1947 חנו אולסן ומייק במוטל בפיניקס בדרכם הביתה מסבב הופעות. באותו יום הזניח אולסן את מייק, ואף השאיר בטעות את מזרק הניקוי וההאכלה שלו בבית יום לפני כן. בשל כך, לא הצליח אולסן להציל את מייק, ובאמצע הלילה הוא נחנק ומת.
בנתיחה שלאחר המוות נקבע כי להב הגרזן החטיא את העורק התרדמני, וכי קריש דם חסם את שאר הפצע ומנע ממייק לדמם למוות. על אף שרוב ראשו נגדע, נותרו גזע המוח ואוזן אחת. מאחר שתפקודים בסיסיים כנשימה וכפעילות לב, כמו גם רוב הרפלקסים של התרנגול, נשלטים על ידי גזע המוח, היה מסוגל מייק להישאר בריא למדי.
לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Amy Reiter, מייק התרנגול חסר הראש יותר פופולרי מקלינטון, Salon, 1999.
- The Natural History of the Chicken, סרט של PBS Home Video מ-2001
- סטיב סילברמן Einstein's Refrigerator: And Other Stories from the Flip Side of History, Kansas City, Missouri: Andrews McMeel Publishing, 2001.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של מייק, התרנגול חסר הראש
- העובדות המדויקות על מייק (באנגלית)
- מייק, התרנגול חסר הראש באתר The Geocache (באנגלית)
מה יש בזה - פרק 30 - מייק התרנגול, סרטון בערוץ "מה יש בזה", באתר יוטיוב (אורך: 23:16)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ ספר השיאים של גינס, הזמן הארוך ביותר ששרד עוף ללא ראש
- ^ 1 2 Mike the Headless Chicken's Amazing Story
- ^ 1 2 3 4 ג'ון לויד וג'ון מיצ'ינסון, The Book of General Ignorance (2006)
- ^ מגזין טיים, The Rooster
- ^ Mike the Headless Chicken Day באתר salon.com