הצלצול
![]() | |
מבוסס על |
Ring ![]() |
---|---|
בימוי |
גור ורבינסקי ![]() |
הופק בידי |
וולטר פארקס, לורי מקדונלד ![]() |
תסריט | ארן קרוגר |
עריכה |
Craig Wood ![]() |
שחקנים ראשיים |
נעמי ווטס מרטין הנדרסון דיוויד דורפמן בריאן קוקס דייוי צ'ייס |
מוזיקה |
הנס צימר ![]() |
צילום |
בוז'אן בזלי ![]() |
מדינה |
ארצות הברית ![]() |
חברת הפקה |
דרימוורקס ![]() |
חברה מפיצה | דרימוורקס |
שיטת הפצה |
וידאו על פי דרישה ![]() |
הקרנת בכורה | 18 באוקטובר 2002 |
משך הקרנה | 115 דקות |
שפת הסרט |
אנגלית ![]() |
סוגה |
סרט אימה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, סרט מותחן, סרט בלשי, סרט אימה פסיכולוגי, סרט רוחות רפאים ![]() |
תקציב | 48,000,000$ |
הכנסות | 249,348,933$ |
הכנסות באתר מוג'ו | ring |
פרסים |
פרס הקולנוע של MTV לנבל הטוב ביותר (דביי צ'ייס) ![]() |
סרט הבא |
הצלצול 2 ![]() |
www | |
דף הסרט ב־IMDb | |
![]() ![]() |
הצלצול (באנגלית: The Ring) הוא סרט אימה-מסתורין, אמריקאי, שיצא בשנת 2002 ומהווה רימייק לסרט האימה רינגו היפני שיצא בשנת 1998. שתי גרסאות הסרט (המקור היפני והרימייק האמריקאי) מבוססות על הרומן Ringu מאת הסופר היפני קוג'י סוזוקי.
הסרט בוים על ידי גור ורבינסקי, ונכתב על ידי ארן קרוגר. השחקנים הראשיים בסרט הם נעמי ווטס ומרטין הנדרסון. שמו של הסרט באנגלית - The Ring - הוא רב משמעי, ומתייחס הן לצלצול הטלפון המבשר את מות הקורבנות, הן לטבעת האור המופיעה בקלטת ובכרזת הסרט והן למעגל ההולך ומתרחב של אנשים שמושפעים מקלטת הווידאו סביבה בנויה העלילה.
הסרט נחל הצלחה מפתיעה ביחס לסרטי אימה, והכניס למפיקיו 129 מיליון דולר בקופות הכרטיסים בארצות הברית ו-249 מיליון בכל רחבי העולם. בעקבות הצלחתו החל גל של הפקה-מחדש של סרטי אימה יפניים, ביניהם גם הטינה. בשנת 2005 יצא לאקרנים סרט ההמשך, הצלצול 2, שבויים על ידי הידאו נקטה, שביים את הסרט היפני המקורי. לפני צאתו יצא הסרט המקורי במהדורה מחודשת בדי וי די, אליה צורף סרט קצר בן 17 דקות שגישר על פערי העלילה בין שני הסרטים.
עלילה
[עריכת קוד מקור | עריכה]בסיאטל, שתי נערות בשם קייטי ובקה מדברות על קלטת וידאו מקוללת שכל מי שצופה בה, מת שבוע לאחר מכן. קייטי טוענת שהיא צפתה בקלטת עם חברים בשבוע שעבר ולאחר מכן נהרגת על ידי כוח בלתי נראה ובקה מתאשפזת בבית חולים פסיכיאטרי לאחר שהייתה עדה למותה של קייטי.
בלוויה של קייטי, אמה, רות מאיצה באחותה, עיתונאית בשם רייצ'ל לחקור את המוות של בתה. רייצ'ל חיה עם בנה איידן, שבעצמו רגיש לעל טבעי. רייצ'ל מגלה שקייטי וכל חבריה שצפו בקלטת מתו כולם באותו הלילה ושפניהם עוותו עם מותם. רייצ'ל נוסעת לאתר הנופש "הר שאלטר", היכן שקייטי וחבריה נפשו ומוצאת שם את הקלטת. היא שוכרת את אותה הבקתה שקייטי וחבריה נפשו בה וצופה בקלטת, שמכילה תמונות מזעזעות למראה. כשהקלטת מסתיימת, רייצ'ל מקבלת שיחת טלפון שבה ילדה לוחשת לה "שבעה ימים" ומנתקת.
רייצ'ל נעזרת בעורך וידאו בשם נוח קליי, שהוא גם בן הזוג שלה לשעבר ואביו של איידן כדי ללמוד עוד על הקלטת. היא מראה את הקלטת לנוח ואז יוצרת ממנה עותק. במהלך השבוע שעובר, רייצ'ל מתחילה לסבול מתופעות על טבעיות ונרדפת על ידי ילדה רטובה בעלת שיער שחור ארוך. החקירה אודות הקלטת מובילה את רייצ'ל אל אנה מורגן, מרביעת סוסים מהאי מוסקו שהתאבדה לאחר שהסוסים שלה הטביעו את עצמם למוות. רייצ'ל מגלה שאיידן צפה בקלטת ושנוח סובל מתופעות על טבעיות דומות לשלה.
רייצ'ל משאירה את איידן אצל אחותה ועולה על מעבורת לאי מוסקו כדי לתשאל את בעלה של אנה, ריצ'רד. במהלך השיט לאי, סוס שנמצא על המעבורת נבהל מרייצ'ל וקופץ למוות מהמעבורת. נוח הולך לבית החולים הפסיכיאטרי שבו אנה מורגן התאשפזה במטרה לקרוא את התיק הרפואי שלה. שניהם במקביל מגלים שלאנה הייתה בת מאומצת בשם סמארה שניחנה ביכולת להעתיק תמונות מראשה אל ראשים של אנשים אחרים ובכך גרמה להוריה המאמצים לאבד את שפיותם בהדרגה. רייצ'ל מנסה לתשאל את ריצ'רד בנוגע לסמארה, אך האחרון מכחיש שהוא ואנה אי פעם אימצו ילדה.
רייצ'ל מדברת עם דוקטור גרסניק, הרופאה באי שמספרת שסמארה אומצה כי אנה הייתה עקרה ולאחר מכן הם הופנו לבית חולים פסיכיאטרי, מניחה שסמארה עדיין שם. רייצ'ל מתגנבת לבית של הזוג מורגן ומוצאת קלטת שמציגה את אחד הטיפולים הפסיכיאטריים של סמארה, בו סמארה טוענת שאין לה שליטה על כוחותיה. רייצ'ל מתעמתת עם ריצ'רד והאחרון מתאבד באמבטיה לאחר שהבין שכוחותיה של סמארה עדיין קיימים. נוח מגיע והשניים הולכים לאסם של הזוג מורגן, היכן שריצ'רד בנה חדר שינה מאולתר עבור סמארה. הם מוצאים תמונה של עץ הצרובה על קירות האסם ורייצ'ל מזהה את אותו העץ מאתר הנופש "הר שאלטר".
רייצ'ל ונוח חוזרים לבקתת הנופש ומגלים באר מוחבאת מתחת לרצפת הבקתה. רייצ'ל נופלת לבאר וחווה חיזיון שבו היא רואה את אנה משליכה את סמארה לבאר, לוכדת אותה בפנים. סמארה טובעת למוות שבוע לאחר מכן. גופתה של סמארה צפה במים ונוח מספר לרייצ'ל שעברו שבעה ימים מאז הצפייה שלה בקלטת. השניים קוראים לרשויות ושולחים את גופתה של סמארה לקבורה הולמת, בכך הם מאמינים שהם שמו סוף לקללה.
יום לאחר מכן, רייצ'ל מבטיחה לאיידן שהקללה נגמרה לאחר שסמארה שוחררה מהבאר. איידן מתחיל לדמם מאפו ומסביר לרייצ'ל שזאת הייתה טעות לעזור לסמארה ושהוא עדיין מקולל. בביתו של נוח, רוחה של סמארה, הנראית כגופה מרקיבה יוצאת ממסך הטלוויזיה והורגת את נוח. רייצ'ל מגיעה לשם ומגלה את גופתו המעוותת של נוח, חוזרת לביתה והורסת את הקלטת בהתקף זעם לאחר שלא הבינה למה נוח נהרג והיא לא. היא מבינה שהיא נשארה בחיים כיוון שהכינה עותק מהקלטת ואיידן צפה בו, כך הקללה דילגה עליה. רייצ'ל מבינה שכך סמארה בעצם ממשיכה את מעגל ההרג שלה באמצעות צפייה בווידאו והפצתו הלאה כדי להינצל ממוות.
רייצ'ל עוזרת לאיידן להכין עותק מהקלטת ולאחר מכן איידן שואל אותה מה יקרה לאדם הבא שהם יראו לו את הסרט. בתגובה, רייצ'ל שותקת.
סוף אלטרנטיבי
[עריכת קוד מקור | עריכה]לסרט צולם סוף אלטרנטיבי העוסק בדמותו של אנס ורוצח (בגילומו של כריס קופר) שנכלא וכעת מועמד לשחרור מוקדם. במהלך הסרט, מופיעים שני אזכורים לדמותו של הרוצח (בפעם הראשונה בתחילת הסרט כשרייצ'ל נמצאת במשרד העיתון ובפעם השנייה כשנוח עובר עם זכוכית מגדלת על גבי עיתון). הסוף האלטרנטיבי מציג את רייצ'ל נותנת את הקלטת המקוללת לאותו הרוצח, בכך היא מעבירה את הקללה מאיידן אליו.[1]
שחקנים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- נעמי ווטס - רייצ'ל קלר, אמו של איידן, בת זוגו לשעבר של נוח ודודתה של קייטי. רייצ'ל היא עיתונאית שמתגוררת בעיר סיאטל עם בנה איידן. בתחילת הסרט, רייצ'ל מתבקשת על ידי אחותה, רותי לגלות את סיבת מותה של קייטי, בכך רייצ'ל נחשפת לקלטת המקוללת של סמארה מורגן. דמותה מבוססת על ראיקו אסקאווה מהסרט "רינגו".
- מרטין הנדרסון - נוח קליי, בן זוגה לשעבר של רייצ'ל ואביו של איידן. נוח הוא עורך וידאו. בתחילה הוא מפקפק בתיאוריה של רייצ'ל אודות הקלטת, אך משתכנע בהמשך לסייע לה. מוצא את מותו בסוף הסרט. דמותו מבוססת על ריוג'י טאקאיאמה מהסרט "רינגו".
- דיוויד דורפמן - איידן קלר, בנם של נוח ורייצ'ל. במהלך הסרט איידן מציג רגישות לעל טבעי ונרמז שסמארה מתקשרת איתו בזמן שהוא ישן. דמותו מבוססת על יואיצ'י אסקאווה מהסרט "רינגו".
- דווי צ'ייס (אנ') - סמארה מורגן, דמות האנטגוניסט הראשית בסרט. בעבר, סמארה אומצה על ידי זוג בשם ריצ'רד ואנה מורגן. בעקבות כוחותיה, אנה איבדה את שפיותה והטביעה את סמארה בבאר מים. לאחר שמתה, רוחה של סמארה מצליחה לחזור לעולם באמצעות קלטת מקוללת ההורגת את כל מי שצופה. דמותה המאיימת של סמארה מופיעה בסוף הסרט. מבוססת על סאדאקו יאמאמורה מהסרט "רינגו".
- אמבר טמבלין - קייטי, האחיינית של רייצ'ל. מופיעה רק בתחילת הסרט ומותה מדרבן את דודתה, רייצ'ל לחקור אודות הקלטת. מבוססת על טומוקו מהסרט "רינגו".
הפקה
[עריכת קוד מקור | עריכה]הסרט החל את הפקתו לפני שהתסריט הושלם. הכותב ארן קרוגר כתב שלוש סקיצות של התסריט לפני שסקוט פרנק הצטרף להפקה והשלים את התסריט, אך לא קיבל על כך הוקרה. הבמאי גור ורבינסקי רצה ליצור גרסה אמריקאית לסרט "רינגו" לאחר שוולטר פארקס שלח לו קלטת וידאו עם הסרט "רינגו", אותו ורבינסקי תיאר כמסקרן.
המפיק ניל אדלשטיין הציע את מלאכת הבימוי לדייוויד לינץ', אבל האחרון סירב. כתוביות הסיום המקוריות מציגות את הירושי טאקאשי (הכותב של "רינגו"), אולם שמו הוסר בגרסה הסופית.
היוצרים שאפו לשמר את המינימליזם שאפיין את "רינגו" ומיקמו את העלילה בעיר סיאטל שבארצות הברית בעקבות "האווירה הרטובה והמבודדת שבה". ורבינסקי גם הודה שהוא לא רצה ללהק כוכבים מוכרים במטרה לגרום לסרט לקבל חשיפה לבד גם ללא "שמות גדולים" ברשימת השחקנים ותיאר את הביקורות הקוטלות שקיבל ממעריצי הסרט המקורי. למרות זאת הוא ציפה שמעריצי אימה וותיקים יתחברו לסרט וישוו אותו בחיבה למקור.
סרטי המשך
[עריכת קוד מקור | עריכה]סרט המשך, "הצלצול 2" יצא לאקרנים ב-2005. סרט קצר בשם "הצלצול" יצא ב-2005 ועלילתו מגשרת בין הסרט הראשון לשני.
בשנת 2017 יצא סרט ההמשך "הצלצול 3".
הבדלים בין "הצלצול" ל"רינגו"
[עריכת קוד מקור | עריכה]- בסרט האמריקאי הוספו לקלטת מספר קטעים אשר לא היו בסרט היפני המקורי, כגון הסצנה עם העץ הבוער.
- בסרט היפני המקורי, ראו את האנשים שמתו מהרוח הנקמנית (סאדקו/סמארה) כנראים פסלים משותקים לחלוטין, בעוד בסרט האמריקאי הוסיפו להם עיוות פנים שהעניק מראה מפחיד יותר.
- בגרסה היפנית "סמארה מורגן" נקראת "סאדאקו יאמאמורה", כש-שמה של סאדאקו שונה כדי ששמה יתאים לגרסה האמריקאית. בנוסף, סאדאקו הייתה נערה מתבגרת בת 18 במותה שנרצחה בידי אביה החורג שנישא לאימה הביולוגית של סאדאקו, ורצח את סאדאקו לאחר סדרה של אירועי מוות שקרו בגינה (כפי שמתואר בסרט "רינגו 0" שהוצא כפריקוול לסרט המקורי) ואילו סמארה הייתה ילדה צעירה, שנרצחה בידי אימה המאמצת שלא היה לה שום קשר משפחתי אל סמארה, בעקבות מחלת הנפש שהיא לקתה בה בגלל כוחותיה העל טבעיים של הילדה המאומצת.
- בנוסף על הבדלי הגיל, השם, וסיפור הרקע, למעשה גם האישיות של סאדאקו שונה מאוד מזו של סאמרה.
- לפני מותה - סאדאקו תוארה כנערה טובת לב, תמימה וחברותית. ניגוד גמור לאופי של סאמרה - שתוארה כילדה שקטה, מופנמת, ובעלת אופי קודר.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של הצלצול (באנגלית)
"הצלצול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
"הצלצול", באתר נטפליקס
"הצלצול", באתר AllMovie (באנגלית)
"הצלצול", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
"הצלצול", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
- "הצלצול", באתר Metacritic (באנגלית)
- "הצלצול", באתר אידיבי
"הצלצול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
- אתר הסרט הרשמי
- טריילר
- "הצלצול", ביקורת על הסרט באתר "עין הדג"
- "מפענחים את 'הצלצול'"(הקישור אינו פעיל, 15 במאי 2020), מאת ברוס סטון, מתוך אתר Salon ניתוח מפורט של הסרט (אנגלית)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ Heavy Spoilers (2023-10-31), THE RING / RINGU Breakdown | Hidden Details, Ending Explained, Differences & Making Of, נבדק ב-2024-05-19