רעיה אדמוני
![]() | |
לידה | 1947 (בת 77 בערך) |
---|---|
מדינה |
ישראל ![]() |
![]() ![]() |
רעיה אדמוני (נולדה ב-1947) היא עורכת ומגישת תוכניות רדיו ישראלי ומדבבת בתוכניות טלוויזיה.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]רעיה נולדה וגדלה בנחלת אחים בירושלים.
אביה, נחמיה רוט, עלה מצ'כוסלובקיה לישראל, בהיותו בגיל 15. אמה לאה (הרשלר) היא ילידת ירושלים. לה אחות גדולה ואחות קטנה.
בהיותה בת כ-10 עברה רעיה עם משפחתה להתגורר בשיכון "ותיקי ההגנה" בשכונת טלביה. למדה ביסודי ובתיכון בבית הספר הדתי "מעלה".
את קריירת הרדיו שלה החלה כבר בגיל 13 כשהשתתפה בתסכיתי רדיו של אולפן הילדים הירושלמי של קול ישראל אותו ניהל הבמאי אלף ארי וולף. במקביל השתתפה בתסכיתים רבים אחרים של מחלקת הנוער ברדיו כשחקנית ילדה. תפקידה הראשון היה נמר ב"ספר הג'ונגל". גילמה גם את האסופית ודמויות אחרות בתסכיתים שונים. עם הזמן גם ביימה תסכיתים וערכה תוכניות.
למדה משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבלה הסמכה לעסוק בעריכת דין.
בשנות ה-70 הציעה לה מרים הרמן, מנהלת מחלקת השידורים לילדים ולנוער בקול ישראל, להחליף באופן זמני את אחת העורכות שנסעה לשנתיים לארצות הברית עם בעלה, ומאז היא עורכת ומגישה תוכניות ברדיו.
היא הייתה מהמגישות הבולטות בתוכניות הילדים והנוער בקול ישראל בשנות ה-70 ובשנות ה-80, ובכלל זה השתתפה בתוכנית הילדים לבת ולבן ולמי שמתעניין. במסגרת תוכניות אלה היא ערכה וביימה תסכיתים, קראה סיפורים ושירים, ובימי שישי ב-2 בצהריים ברשת א' ערכה והגישה את הפינה "שירים וברכות כבקשתכם".
דיבבה את פינוקיו ואת בלה בסדרה "פינוקיו" ואת איזמרלדה החתולה בתוכנית הטלוויזיה "הצריף של תמרי". דיבבה את אוליביה ב"אורסון ואוליביה".
בהמשך ערכה והגישה תוכניות למבוגרים. היא שימשה עורכת מוזיקלית והייתה למגישה נוספת בתוכנית הרדיו "נתיבה מדברת ומקשיבה", שהגישה נתיבה בן-יהודה עד לשנת 2009.
היא הגישה ברשת ג את התוכנית "עוד חוזר הניגון" והחליפה את מגיש תוכנית זו אברהם זיגמן שפרש לגמלאות.
כיום היא מגישה את התוכנית "בית הורי" ברשת א' ותוכניות נוספות.
אדמוני נשואה לעו"ד דרור שמחיוף ולהם שלוש בנות.
ספריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]- "אמא אומרת: מאֻחר" - אוסף של שירים מחורזים לפני השינה (2001)
- "חלומות" - רומן היסטורי מבוסס על קורות משפחתו של שדרן הרדיו מנחם פרי (2012)
- "דסטינו" - רומן היסטורי, שנכתב בהשראת סיפור אמיתי ומביא את הווי החיים של יהדות טורקיה שמוצאה בספרד, החל מהמאה ה-19 ועד למאה ה-20 (2022)
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- רעיה אדמוני, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
רעיה אדמוני, באתר MusicBrainz (באנגלית)
רעיה אדמוני, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל
- אלי אלון, סיפורה של אשת הרדיו רעיה אדמוני, באתר News1 מחלקה ראשונה, 9 בפברואר 2015