אוגוסט דובאי
![]() | |
גנרל אוגוסט דובאי | |
לידה |
15 באפריל 1851 בלפור, הקיסרות הצרפתית השנייה ![]() |
---|---|
פטירה |
7 בינואר 1934 (בגיל 82) פריז, הרפובליקה הצרפתית השלישית ![]() |
מדינה |
צרפת ![]() |
השכלה |
האקדמיה הצבאית סן-סיר ![]() |
השתייכות |
![]() |
תקופת הפעילות | 1870–1918 (כ־48 שנים) |
דרגה |
![]() |
תפקידים בשירות | |
מפקד הדיוויזיה ה-14 מפקד הקורפוס ה-9 מפקד הארמייה הראשונה מפקד קבוצת הארמיות המזרחית המושל הצבאי של פריז | |
פעולות ומבצעים | |
מלחמת צרפת–פרוסיה מלחמת העולם הראשונה | |
עיטורים | |
הצלב הגדול של לגיון הכבוד צלב המלחמה (1914 - 1918) | |
![]() ![]() |
גנרל של דיוויזיה אוגוסט איבון אדמונד דובאי (בצרפתית: Augustin Yvon Edmond Dubail; 15 באפריל 1851 – 7 בינואר 1934) היה מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]תחילת דרכו
[עריכת קוד מקור | עריכה]דובאי נולד ב-15 באפריל 1851 בעיר בלפור שהשתייכה אז לקיסרות הצרפתית השנייה. בשנת 1870 סיים את האקדמיה הצבאית סן-סיר התגייס לצבא צרפת. הוא לחם במלחמת צרפת–פרוסיה, היה חלק מהכוח של פרנסואה אשיל בזן שנלכד במצור על מץ, ולאחר מכן נלכד בשבי הפרוסי ונלקח לגרמניה. לאחר סיום המלחמה שוחרר, ובשנת 1873 הועלה לדרגת לוטננט. החל 1880 הוא שימש כפרופסור בסן-סיר וכקצין גבול באלג'יריה. בשנת 1901 הועלה לדרגת קולונל וקיבל פיקוד על רגימנט הזואבים ה-1. בדצמבר 1904 הועלה לדרגת גנרל של בריגדה, ועד שנת 1906 פיקד על מספר בריגדות. הוא פרסם מספר ספרים העוסקים על גאוגרפיה ועל חינוך והכשרת קצינים.
ב-27 בספטמבר 1906 הוא נעשה לראש האקדמיה הצבאית סן-סיר, והוביל רפורמה בתחום הכשרת הקצינים. ב-25 בדצמבר 1908 הועלה לדרגת גנרל של דיוויזיה. ב-20 בינואר 1912 קיבל פיקוד על הקורפוס ה-9, ופיקד עליו עד 29 באפריל 1913. ובשנת 1914 הוא הפך לחבר המועצה העליונה למלחמה.
מלחמת העולם הראשונה
[עריכת קוד מקור | עריכה]ערך מורחב – מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה קיבל דובאי פיקוד על הארמייה הראשונה שהתייצבה באזור לורן. הארמייה שלו השתתפה יחד עם הארמייה השנייה בקרב לורן וספגה אבדות כבדות, אך הצליחה לבלום את המתקפה הגרמנית. ב-5 בינואר 1915 הוא העביר את הפיקוד על הארמייה לפייר רוק והועבר לפקד על קבוצת הארמיות המזרחית בגזרת ורדן. דובאי חשש שהגרמנים מתכננים התקפה באזור, והתלונן שוב ושוב בפני הפיקוד העליון הצרפתי על המחסור בארטילריה, אולם אזהרותיו לא זכו לתגובה. תחזיותיו התגשמו לבסוף בדמות קרב ורדן. בשנת 1916 פרש מפיקוד פעיל, והחל ממרץ של אותה שנה שימש כמושל הצבאי של פריז.
אחריתו
[עריכת קוד מקור | עריכה]דובאי פרש מהצבא באביב 1918, ולאחר פרישתו חי בפריז עד מותו ב-7 בינואר 1934.