יוליוס ראב
![]() | |||||
לידה |
29 בנובמבר 1891 סנקט פלטן, אוסטריה ![]() | ||||
---|---|---|---|---|---|
פטירה |
8 בינואר 1964 (בגיל 72) וינה, אוסטריה ![]() | ||||
מדינה |
אוסטריה ![]() | ||||
מקום קבורה |
בית הקברות המרכזי בווינה ![]() | ||||
השכלה |
| ||||
מפלגה |
מפלגת העם האוסטרית, המפלגה הנוצרית-סוציאלית האוסטרית, מפלגת חזית המולדת האוסטרית ![]() | ||||
| |||||
פרסים והוקרה | |||||
![]() ![]() |
יוליוס ראב (בגרמנית: Julius Raab; 29 בנובמבר 1891 - 8 בינואר 1964) היה פוליטיקאי אוסטרי שמרני, קנצלר אוסטריה בין השנים 1953–1961.
חייו
[עריכת קוד מקור | עריכה]ראב נולד בעיר סנקט פלטן שבאוסטריה לקבלן, וסבו היה יהודי מומר - בן למשפחת ראב. הוא למד הנדסת טכנולוגיה באוניברסיטה הטכנית של וינה. לימודיו בווינה נפסקו בעקבות שירותו כסגן חיל הרגלים של צבא אוסטריה במלחמת העולם הראשונה. לאחר שהתפטר מהצבא ב-1918, חזר ללמוד באוניברסיטה הטכנית. ב-1922 סיים את לימודיו, הצטרף לעסק של אביו ואף הקים עסק משל עצמו.
בתקופת לימודיו החל להתעניין בפוליטיקה. ב-1929 הוא נבחר לבית התחתון של הפרלמנט מטעם המפלגה הנוצרית-סוציאלית האוסטרית. באותו זמן הוא היה פעיל ביותר בפוליטיקה האוסטרית: בשנים 1940-1929 היה חבר במועצה הלאומית, בין השנים 1927-1934 היה חבר בפרלמנט, ובין השנים 1934-1938 חבר המועצה הכלכלית. ראב היה חבר במפלגה האוסטרופשיסטית חזית המולדת. בשנת 1938 מונה לשר המסחר והתקשורת בקבינט האוסטרי האחרון של קורט שושניג לפני הסיפוח לגרמניה הנאצית (האנשלוס), וארגן את קונגרס תאגיד המסחר האוסטרי הראשון. ראב נודע גם באנטישמיות שלו כחבר בפרלמנט, במיוחד לאחר שכינה בעת ישיבה בפרלמנט ב-1931 את המנהיג הסוציאליסטי אוטו באואר "חזיר יהודי חצוף".
ראב גורש לגמרי מחיי הפוליטיקה בתקופת האנשלוס, אך שלא כמנהיגים פוליטיים אחרים שנעלמו, נהרגו או נכלאו, הוא ניצל בעזרתו של המנהיג הנאצי המקומי של אוסטריה תחתית, שאותו הכיר באופן אישי. בשנים 1938-1945 לא התירו הנאצים לראב לעבוד בעסקו האישי, והוא הצטרף לתוכנית סלילת כביש. בתפקיד זה, הוא נתן מחסה זמני לאנשים רבים שנרדפו בידי הנאצים. אחד מהם היה לאופולד פיגל, מי שיהיה לימים קנצלר אוסטריה.
לאחר תבוסת הנאצים ב-1945 היה ראב ממקימי מפלגת העם האוסטרית ומנהיגה בשנים 1951-1960, וכיהן כחבר בקבינט האוסטרי הראשון לאחר המלחמה. באותה שנה הוא מונה לתפקיד שר התעמולה בממשלתו של לאופולד פיגל. ב-1 באפריל הוא נבחר לקנצלר אוסטריה וקיבל את אישור הכוחות הסובייטים לניסוח הסכם המדינה האוסטרית (Staatsvertrag). ב-1955 חתמו כל בעלות הברית שכבשו את אוסטריה על ההסכם, שבזכותו חודשה למעשה עצמאותה של אוסטריה.
ב-11 באפריל 1961 נפסקה כהונתו כקנצלר, אך הוא המשיך בחיים פוליטיים אקטיביים; התחרה במירוץ לנשיאות מטעם מפלגת העם, אך הפסיד לאדולף שרף.
ראב נפטר בווינה ב-8 בינואר 1964 לאחר מחלה ארוכה.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ביוגרפיה של יוליוס ראב (בגרמנית)
- ביוגרפיה נוספת של יוליוס ראב (בגרמנית)
- מידע סטטיסטי על יוליוס ראב (באנגלית)
- יוליוס ראב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יוליוס ראב, באתר Discogs (באנגלית)
![]() | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
קרל רנר | מיכאל מאייר | יוהאן שובר | ואלטר ברייסקי | יוהאן שובר | איגנץ זייפל | ||||
1918–1920 | 1920–1921 | 1921–1922 | 26–27 בינואר 1922 | ינואר–מאי 1922 | 1922–1924 | ||||
רודולף רמק | איגנץ זייפל | ארנסט שטררוביץ' | יוהאן שובר | קרל ואוגוין | אוטו אנדר | ||||
1924–1926 | 1926–1929 | מאי–ספטמבר 1929 | 1929–1930 | ספטמבר–דצמבר 1930 | 1930–1931 | ||||
קרל בורש | אנגלברט דולפוס | קורט שושניג | ארתור זייס-אינקווארט | קרל רנר | לאופולד פיגל | ||||
1931–1932 | 1932–1934 | 1934–1938 | 11–13 במרץ 1938 | אפריל–דצמבר 1945 | 1945–1953 | ||||
יוליוס ראב | אלפונס גורבך | יוזף קלאוס | ברונו קרייסקי | פרד זינובאץ | פרנץ ורניצקי | ||||
1953–1961 | 1961–1964 | 1964–1970 | 1970–1983 | 1983–1986 | 1986–1997 | ||||
ויקטור קלימה | וולפגנג שיסל | אלפרד גוזנבאואר | ורנר פיימן | ריינהולד מיטרלהנר | כריסטיאן קרן | ||||
1997–2000 | 2000–2007 | 2007–2008 | 2008–2016 | 9–17 במאי 2016 | 2016–2017 | ||||
סבסטיאן קורץ | בריגיטה בירליין | סבסטיאן קורץ | אלכסנדר שלנברג | קארל נהאמר | |||||
2017–2019 | 2019–2020 | 2020–2021 | אוקטובר–דצמבר 2021 | 2021 ואילך |
הקודם: לאופולד פיגל |
קנצלר אוסטריה | הבא: אלפונס גורבך |