שחפית רסן
![]() | |
---|---|
מצב שימור | |
![]() | |
מיון מדעי | |
ממלכה: | בעלי חיים |
מערכה: | מיתרניים |
על־מחלקה: | בעלי ארבע רגליים |
מחלקה: | עופות |
סדרה: | חופמאים |
תת־סדרה: | שחפאיים |
משפחה: | שחפיתיים |
סוג: | שחפית חומת-גב |
מין: | שחפית רסן |
שם מדעי | |
![]() סקופולי, 1786 | |
תחום תפוצה | |
![]() מפת התפוצה של שחפית רסן חורפת ומשוטטת
מקייצת ומקננת
| |
![]() |
שַׁחֲפִית רֶסֶן (שם מדעי: Onychoprion anaethetus)[2] היא מין של עוף ימי ממשפחת השחפיתיים המצוייה באוקיינוסים הטרופיים.
בישראל היא מזדמנת נדירה אך קבועה בקיץ במפרץ אילת. מזדמנת נדירה יותר לחופי הים התיכון.[3]
טקסונומיה ואטימולוגיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]השם המדעי מגיע מיוונית עתיקה. שם הסוג Onychoprion מגיע מהלחם המילים onux שמשמעותה "טופר" או "מסמר", ו-prion, שמשמעותה "מסור". משמעות שם המין הספציפי anaethetus היא "חסר היגיון, טיפש".[4]
תת-מינים
[עריכת קוד מקור | עריכה]ישנם ארבעה תת-מינים המוכרים על ידי ה-IOC:
- O. a. melanopterus (ויליאם ג'ון סווינסון, 1837) - האיים הקריביים ומערב אפריקה
- O. a. antarcticus (רנה לסון, 1831) - ים סוף, המפרץ הפרסי ומערב האוקיינוס ההודי
- O. a. anaethetus (ג'ובאני אנטוניו סקופולי, 1786) - מזרח האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט
- O. a. nelsoni (רוברט ריג'ווי, 1919) - החוף המערבי של מקסיקו ומרכז אמריקה
תיאור
[עריכת קוד מקור | עריכה]זוהי שחפית בינונית, עם אורך של 30–32 ס"מ ומוטת כנפיים של 77–81 ס"מ היא דומה בגודלה לשחפית ים, אך מבנה גופה כבד יותר. הכנפיים והזנב הממוזלג עמוקות ארוכים, חלקיה העליונים אפורים כהים, וחלקיה התחתונים לבנים. המצח ופס-הגבה לבנים, וכן גם צווארון הבולט. יש לה רגליים ומקור שחורים. לצעירים יש מראה אפור ו"קשקשי" מלמעלה ולבנבן בהיר מלמטה.
קשה לטעות בזיהוי מין זה ממיני שחפיות אחרות, למעט השחפיות שבדומה אליה בעלות גב כהה: שחפית כהה ושחפית ממושקפת (Onychoprion lunatus (אנ')) מהאוקיינוס השקט הטרופי. היא בעלת גב בהיר יותר מזה של שחפית כהה (אך לא בהיר כמו של הממושקפת) ויש לה מצח לבן צר יותר וצווארון בהיר.
![מגוון מופעים במגדיר קרוסלי](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c4/Bridled_Tern_from_the_Crossley_ID_Guide_Britain_and_Ireland.jpg/309px-Bridled_Tern_from_the_Crossley_ID_Guide_Britain_and_Ireland.jpg)
אקולוגיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]תפוצה
[עריכת קוד מקור | עריכה]שחפית זו נודדת ומשוטטת, חורפת באופן נרחב יותר באוקיינוסים הטרופיים; אם כי רוב מסלולי הנדידה המפורטים שלה אינם ידועים, וחלק מהאוכלוסיות באוקיינוס ההודי יציבות לחלוטין או נודדות רק בחלקן. היא חובבת ים פתוח באופן בולט בהשוואה לרוב השחפיות. תת-המין האטלנטי O. a. melanopterus מקנן במקסיקו, האיים הקריביים ומערב אפריקה; תת-מינים אחרים מצויים סביב חצי האי ערב ובדרום-מזרח אסיה ואוסטרליה, אך המספר המדויק של תת-מינים תקפים שנוי במחלוקת. היא מזדמנת נדירה למערב אירופה.
בעונת הקינון היא מתרבה בפריפריה של אלמוגים צמחיים בחופים וביבשת, איים וחופים סלעים או הריסות, ערימות וולקניות ושוניות חשופות, מחפשת מזון בחוף ועד 50 ק"מ מהחוף (אם כי לרוב בטווח של 15 ק"מ מהיבשה), וניזונה מפני המים או עד 20 ס"מ מתחתיהם. מחוץ לעונת הקינון השחפית פלגית לחלוטין ולעיתים קרובות קשורה לכתמי מאקרו-אצות (כמו סרגסום) או פסולת צפה, בהם היא נעזרת כנקודות מנוחה. לפיכך, התפוצה הימית שלה קשורה למאפיינים אוקיינוגרפיים בקנה מידה קטן ובינוני, שבהם זרימת המים מאגדת חומר צף כגון זה לכתמים.[5]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3c/Matsu_WSY_01.jpg/220px-Matsu_WSY_01.jpg)
קינון
[עריכת קוד מקור | עריכה]עונת הקינון משתנה בהתאם לשונות הגאוגרפית. הקנים ממוקמים במגוון מקומות סמויים סביב שולי איים באוקיינוס, כולל חללים טבעיים בין סלעים או הריסות אלמוגים, בצמחייה (עד 75% כיסוי קרקע), בנקיק או מערה למעלה לעומק של 1.5 מ', מתחת למדף צוק או על הקרקע מתחת לשיחים או צמחייה נמוכה. רוב האוכלוסיות מקננות מדי שנה בקבוצות של 2–30 זוגות (לעיתים אף 400–2,000 זוגות). המין איננו מקנן מושבות קלאסי, אך זוגות בודדים מתכנסים בדרך כלל בבתי גידול מתאימים עם קנים שכנים המרווחים לפי זמינות אתר הקן (בדרך כלל 1–5 מ' זה מזה, מינימום 30 ס"מ). בעת הקינון המין מתחבר לעיתים קרובות עם שחפיות כהות (Onychoprion fuscatus) או שחפיות צהובות-מקור (Thalasseus bergii).היא מקננת בשקע בקרקע העשוי להיות טרי, או לחלופין אחד בשימוש חוזר מהעונה הקודמת.[5] היא מטילה ביצה אחת. לאחר הקינון, הבוגרים והצעירים החדשים עוזבים את מושבות הקינון בלהקות פזורות ונודדים לבדם, בקבוצות קטנות של 10–12 פרטים או לעיתים רחוקות יותר בקבוצות גדולות יותר של עד 200 פרטים. מחוץ לעונת הקינון, ההערכה היא שהמין מופיע יחיד.
תזונה
[עריכת קוד מקור | עריכה]תזונתה של שחפית הרסן מורכבת בעיקר מדיונונים ומיני דגים מתלהקים באורך של פחות מ-6 ס"מ, סרטנים, ולעיתים חרקים מימיים או רכיכות.[5] היא ניזונה על ידי צלילה אחר דגים דגים בסביבות ימיות, אך גם תלקט מפני המים בדומה למרומית שחורה ולשחפית עבת-מקור. לרוב היא תצלול ישירות, ולא בשיטת "ריחף הדרגתי" המועדפת על שחפית הקוטב. הזכר נוהג להציע דגים לנקבה חחלק מתצוגת החיזור.
סטטוס
[עריכת קוד מקור | עריכה]למין זה טווח תפוצה נרחב ואוכלוסייה גדולה. למרות שמגמת האוכלוסייה העולמיות אינן ידועות המין אינו מוגדר כמתקרב לסף פגיעות, ומסווג ברמת סיכון "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN). אוכלוסיית המין נאמדה ב-2006 בכ-400,000–1,000,000 פרטים בוגרים.[5]
גלריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]-
פרט בוגר עם מזון במקורו, אי האנפה, שונית המחסום הגדולה
-
בתעופה, מרטיניק
-
בתעופה, שונית המחסום הגדולה, אוסטרליה
-
פרט מהתת-מין O. a. antarcticus יוצא מצלילת דיג לא מוצלחת, ליד מדגסקר
-
צעיר רוחץ בגן החיות בפרת', אוסטרליה
-
צעיר, אי האנפה, שונית המחסום הגדולה, אוסטרליה
-
הורה מאכיל את אפרוחו, אי האנפה, שונית המחסום הגדולה, אוסטרליה
-
ביצה, אוסף מוזיאון טולוז
-
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- שחפית רסן, באתר ITIS (באנגלית)
- שחפית רסן, באתר NCBI (באנגלית)
- שחפית רסן, באתר GBIF (באנגלית)
- תצפיות, קטעי וידאו, תמונות וקולות של שחפית רסן, באתר eBird
- הקלטות אודיו של שחפית רסן, באתר xeno-canto
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ שחפית רסן באתר הרשימה האדומה של IUCN
- ^ Bridge, E. S.; Jones, A. W.; Baker, A. J. (2005). "A phylogenetic framework for the terns (Sternini) inferred from mtDNA sequences: implications for taxonomy and plumage evolution" (PDF). Molecular Phylogenetics and Evolution. 35: 459–469. אורכב מ-המקור (PDF) ב-20 ביולי 2006.
{{cite journal}}
: (עזרה) - ^ שחפית רסן, Onychoprion anaethetus, באתר מרכז הצפרות הישראלי
- ^ Jobling, James A (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London: Christopher Helm. pp. 46, 282. ISBN 978-1-4081-2501-4.
- ^ 1 2 3 4 Bridled Tern (Onychoprion anaethetus) - BirdLife species factsheet, datazone.birdlife.org
- מינים ללא חשש
- בעלי חיים שתוארו ב-1786
- טקסונים שתוארו בידי ג'ובאני אנטוניו סקופולי
- הרפובליקה הדומיניקנית: עופות
- בעלי חיים פאנטרופיים
- עופות האוקיינוס השקט
- עופות האוקיינוס ההודי
- שחפיתיים
- ארץ ישראל: שחפיתיים
- אוסטרליה: עופות
- פפואה גינאה החדשה: עופות
- פיג'י: עופות
- איי שלמה: עופות
- אינדונזיה: עופות
- הפיליפינים: עופות
- מלזיה: עופות
- וייטנאם: עופות
- תאילנד: עופות
- סין: עופות
- טאיוואן: עופות
- סרי לנקה: עופות
- הודו: עופות
- האיים המלדיביים: עופות
- סיישל: עופות
- מדגסקר: עופות
- עומאן: עופות
- איחוד האמירויות הערביות: עופות
- קטר: עופות
- בחריין: עופות
- ערב הסעודית: עופות
- כווית: עופות
- איראן: עופות
- מצרים: עופות
- קניה: עופות
- טנזניה: עופות
- מאוריציוס: עופות
- אקוודור: עופות
- פנמה: עופות
- קוסטה ריקה: עופות
- בליז: עופות
- מקסיקו: עופות
- ונצואלה: עופות
- טרינידד וטובגו: עופות
- דומיניקה: עופות
- ארצות הברית: עופות
- ניקרגואה: עופות
- אל סלוודור: עופות
- הונדורס: עופות
- גואטמלה: עופות