וילהלם בוש
![]() | |
לידה |
15 באפריל 1832 וידנזאל, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ![]() |
---|---|
פטירה |
9 בינואר 1908 (בגיל 75) Mechtshausen, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ![]() |
שם לידה |
Heinrich Christian Wilhelm Busch ![]() |
מדינה |
ממלכת הנובר, ממלכת פרוסיה ![]() |
מקום קבורה |
סקסוניה התחתונה ![]() |
מקום לימודים |
האוניברסיטה הטכנית של מינכן, אוניברסיטת הנובר, האקדמיה לאמנות של דיסלדורף, האקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של אנטוורפן ![]() |
שפות היצירה |
גרמנית ![]() |
יצירות בולטות |
מקס ומוריץ ![]() |
חתימה |
![]() ![]() |
![]() ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3b/Wilhelm_busch.png/200px-Wilhelm_busch.png)
וִילְהֶלם בּוּשׁ (בגרמנית: Wilhelm Busch; 15 באפריל 1832 – 9 בינואר 1908) היה צייר, משורר, סאטיריקן ומאייר קריקטורות גרמני. נודע במיוחד בזכות סיפורו המאויר בחרוזים מקס ומוריץ. בסגנון איוריו נחשב לאבי ה"קומיק-סטריפ" של ימינו.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]בוש נולד בעיר וידנזאל שליד הנובר בגרמניה. הוא נשלח על ידי אביו ללמוד הנדסת מכונות, אך פנה לבסוף ללמוד ציור בדיסלדורף ולאחר מכן באנטוורפן ובמינכן.
נטייתו המקורית הייתה ציורי שמן, אך במהרה גילה כישרון גדול לאיורי קריקטורות, שאותן ליווה בחרוזים שנונים ומבדחים. כישרונו זה הביא אותו בגיל 27 להשתתף בקביעות בשבועון היתולי בשם Fliegende Blätter. מדי שבוע היה שולח למערכת העיתון את איוריו המשעשעים, מלווים בחרוזים עוקצניים ולגלגניים, אינו נרתע מביקורת חברתית ומשחיטת פרות קדושות.
יצירתו
[עריכת קוד מקור | עריכה]סיפורו המפורסם ביותר של בוש, מקס ומוריץ, פורסם אף הוא בהמשכים באותו שבועון. הסיפור, רווי הומור שחור, מתאר בחרוזים מלווים באיורים מבדחים את תעלוליהם של צמד נערים מרושעים המתעללים בבני כפרם. הסיפור הופיע כספר לראשונה בשנת 1865, תורגם מאז לשפות רבות והפך פופולרי ברחבי העולם כולו.
פרט למקס ומוריץ, פרסם בוש עוד חרוזים מאוירים באותו שבועון בסגנון דומה.
בוש כתב גם מספר פואמות בסגנון דומה לסיפוריו המאוירים, אך בערוב ימיו התמקד בכתיבת שירים נטולי איורים ובעלי נימה רגשנית ונוגה יותר. כמו כן צייר בוש למעלה מאלף ציורי שמן שנמכרו רק לאחר מותו.
בוש מת בהרי הרץ בשנת 1908.
ספריו
[עריכת קוד מקור | עריכה]- הצפרדע ושני הברווזים (1861. תר' מנחם לביא, 1942)
- הטוחן ומנקה-הארובות (1863)
- מקס ומוריץ (1865. תר' אהרן לובושיצקי בשם שמעון ולוי, ורשה 1898; חווה כרמי בשם מַכּס ומוריץ זוממי המזימות, 1938; אנדה עמיר-פינקרפלד בשם גד ודן: שישה תעלולים של שני שובבים, 1939; אורי סלע בשם ספר-התעלולים של מקס ומוריץ, 1965 [הופיע גם כתקליט]; אוריאל אופק בשם מקס ומוריץ: תעלולים מסופרים בחרוזים ובציורים, 1984) – שבעה פרקים על צמד פוחחי כפר (יש אומרים שבוש הכירם אישית), הממררים את חיי כולם, עד שהם באים על עונשם.
- בת-הטוחן הנועזה (1867)
- הַנְס הוּקֶבַּין: עורב ביש-מזל (1868)
- ימימה השובבה (1875)
- הרפתקאות בחור צעיר (1875. תר' אברהם אבן-שושן [עם עוד 'סיפורים עליזים'] בשם בארץ השובבים, 1941)
- מר ומרת קנופף (1876)
- הלנה החסודה (1879)
- הקוף פִּיפְּס (1879. תר' יוסף בכר, 2008)
- סיפורים מוזרים (1880. תר' אורי סלע [חלק] בשם סיפורים מוזרים על חתולים ועכברים ורקיקים מסוכרים וכל מיני דברים, 1977)
- פּליש ופּלום (1882)
לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- יהודה אטלס, "וילהלם בוש: שני ילדים רעים", בספר ילדים גדולים (כרך 3, עמ' 34-25), הוצאת ידיעות אחרונות, 2003.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- דיוגנס והפרחחים בתרגום חנוך בן-ימי
- כתבי וילהלם בוש בפרויקט בן-יהודה
- וילהלם בוש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
- כתבי וילהלם בוש בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
- וילהלם בוש, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
וילהלם בוש (1832-1908), דף שער בספרייה הלאומית
וילהלם בוש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
וילהלם בוש, באתר MusicBrainz (באנגלית)
וילהלם בוש, באתר Discogs (באנגלית)