יוסף משה שכטר
![]() |
יש לערוך ערך זה. הסיבה היא: כתוב בצורה אנקדוטלית. יש לקבץ את המשפטים לפסקאות מסודרות ורציפות.
| |
יש לערוך ערך זה. הסיבה היא: כתוב בצורה אנקדוטלית. יש לקבץ את המשפטים לפסקאות מסודרות ורציפות. | |
לידה |
4 בנובמבר 1917 י"ט בחשוון ה'תרע"ח ![]() ![]() |
---|---|
פטירה |
22 בנובמבר 1976 (בגיל 59) כ"ט בחשוון ה'תשל"ז ![]() ![]() |
מדינה |
ישראל ![]() |
מקום קבורה |
בית הקברות היהודי בהר הזיתים ![]() |
השכלה |
האוניברסיטה העברית בירושלים ![]() |
תפקיד |
רב הכותל (1967–1976) ![]() |
השקפה דתית |
יהדות ![]() |
![]() ![]() |
הרב יוסף משה שכטר, (י"ט בחשוון ה'תרע"ח, 4 בנובמבר 1917, מישקולץ, הונגריה – כ"ט בחשוון ה'תשל"ז, 22 בנובמבר 1976, ירושלים, ישראל) היה רב הכותל הראשון לאחר שחרור העיר העתיקה החל מחודש אב ה'תשכ"ז (אוגוסט 1967).
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]יוסף משה שכטר נולד בהונגריה בעיר מישקולץ לצבי שכטר (מצאצאי התוספות יום טוב) ולשיינדל בת נתן שוורץ. הוריו נפטרו במגפת כולירה, והוא גודל אצל דודו יעקב שכטר.
בצעירותו למד בישיבת חוסט, ישיבת גאלאנטה וישיבת פרשבורג, וקיבל סמיכה לרבנות מהרב עקיבא סופר, אב"ד ור"מ פרסבורג, מהרב גרינוולד מגאלאנטה ומהמהרי"ץ דושינסקי.
בהונגריה כתב בקביעות בעיתונים: "זשירא אנישאג" ו"סומבטי ארטאשיטי".
בשנת 1939 עלה לארץ ישראל, ייתכן והצטרף אל תלמידים נוספים שבאו יחד עם ראש ישיבת פרשבורג ר' עקיבא סופר בעקבות סגירת הישיבה בצ'כוסלובקיה ערב פרוץ השואה בה, והקמתה מחדש בישראל[1].
בשנת 1940 התחתן עם אסתר בת הרב אברהם חיים שאג - אישיות ציבורית מראשי תנועת המזרחי וח"כ בכנסת הראשונה. לזוג נולדו ארבעה ילדים.
בין השנים 1940–1942 למד באוניברסיטה העברית בירושלים.
שימש בתפקידים שונים במשרד הדתות, וכן בתפקיד ברבנות הצבאית.
היה הרב של קהילת "שירת ישראל", חבר הנהלת קריית "חתם סופר", חבר הנהלת הארגון הארצי למען השבת, וכן במועצת החברה קדישא גחש"א לקהילת ירושלים.
פרסם מאמרים בעיתונות הישראלית. ערך את "ידיעות המועצה למען השבת".
הופיע כנואם פעמים רבות מטעם עיריית ירושלים בבית-העם, וכן היה מרצה במקומות שונים בארץ.[דרוש מקור]
בסוף סיון תשכ"ז (תחילת יולי 1967), הועבר הכותל המערבי מידי צה"ל לשלטונות האזרחיים ושכטר מונה לרב הכותל מטעם הרבנות הראשית לישראל על ידי הרבנים אונטרמן ונסים בהתאם לחוק השמירה על המקומות הקדושים, תשכ"ז-1967, שפורסם ברשומות מספר ימים קודם לכן[2]. בתוקף תפקידו עיצב את כללי המקום במתכונת הנהוגה עד היום ויצק תוכן לתפקיד בשמשו ככתובת הלכתית למבקרי המקום וכדמות רבנית ייצוגית.
בכ"ט בחשוון ה'תשל"ז (22 בנובמבר 1976) נפטר ונטמן בבית הקברות הר הזיתים.
כרב הכותל
[עריכת קוד מקור | עריכה]בתקופת כהונתו של הרב שכטר חלו במתחם הכותל בין היתר גם השינויים המבניים הבאים:
לקראת תשעה באב תשכ"ז התחיל חיל הנדסה בהתקנת פנסים וזרקורים להארת המקום כדי שאפשר יהיה לשהות בו גם בלילה, וכן נהרסו מבנים אשר נמצאו בסכנת התמוטטות. בתקופה זו התמנה האדריכל יוסף שנברגר לשמש יועץ שר הדתות לפיתוח רחבת הכותל. פרופסור בנימין מזר מונה לשמש כראש המשלחת הארכאולוגית לחפירות בכותל הדרומי ובכותל המערבי. כמו כן העמיקו את רחבת הכותל במטר וחצי וריצפו אותה באבנים.
באוגוסט 1968 הודיע הרב שכטר על החלטתו לאסור על צלמים המציעים לתיירים לצלם אותם ליד הכותל תמורת תשלום לפעול ברחבה התחתונה של הכותל המערבי, עקב תלונות תיירים על היותם מטרד[3].
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- דוד תדהר (עורך), "הרב יוסף משה שכטר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יג (1963), עמ' 4220
- הקרן למורשת הכותל המערבי
- כרטיס קבר באתר הר הזיתים
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ על הרקע לכך ניתן לקרוא בהרחבה בערך על יהודי ברטיסלבה
- ^ צה"ל מסר הכותל לשלטון האזרחי, דבר, 3 ביולי 1967
- ^ תוגבל פעילות צלמים ברחבת הכותל המערבי, מעריב, 25 באוגוסט 1968
הקודם: יצחק אביגדור אורנשטיין |
רב הכותל המערבי והמקומות הקדושים | הבא: מאיר יהודה גץ |