מייק ליוויט
![]() | |||||||
ליוויט, 2005 | |||||||
לידה |
11 בפברואר 1951 (בן 73) סידר סיטי, יוטה, ארצות הברית ![]() | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
שם לידה |
Michael Okerlund Leavitt ![]() | ||||||
מדינה |
![]() | ||||||
השכלה | |||||||
מפלגה |
![]() | ||||||
| |||||||
| |||||||
| |||||||
| |||||||
פרסים והוקרה | |||||||
Dr. Nathan Davis Award for Governors or Statewide Elected Officials (1994) ![]() | |||||||
![]() ![]() |
מייקל אוקרלנד "מייק" ליוויט (באנגלית: Mike Okerlund Leavitt; נולד ב-11 בפברואר 1951) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל יוטה בשנים 1993–2003, כמנהל הסוכנות להגנת הסביבה בשנים 2003–2005 וכמזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית בשנים 2005–2009.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]משפחה וחיים אישיים
[עריכת קוד מקור | עריכה]מייקל אוקרלנד ליוויט נולד בסידר סיטי, יוטה שבארצות הברית, לאמו פיליס אן (לבית אוקרלנד), ולאביו דיקסי ל. ליוויט (אנ').[1]
לליוויט יש תואר במנהל עסקים מטעם אוניברסיטת דרום יוטה (אנ').
הוא נוצרי-מורמוני (חבר כנסיית ה-LDS).
ליוויט נשוי לג'קלין סמית', ולהם יש חמישה ילדים.
קריירה עסקית
[עריכת קוד מקור | עריכה]הקריירה העסקית של ליוויט החלה עם הצטרפותו לקבוצת ליוויט (אנ'), חברת ביטוח אזורית שהוקמה על ידי אביו, הוא נבחר להיות נשיא ומנכ"ל החברה. לאחר מכן הוא מונה לדירקטוריונים של חברות מקומיות ואזוריות רבות, כולל חברות הכוח והחשמל של יוטה, וכן חבר במועצת המנהלים של מדינת יוטה. כעוצר, הוא עזר לפקח על תשע המכללות הציבוריות והאוניברסיטאות ביוטה. במשך ארבע שנים הוא כיהן כיושב ראש חבר הנאמנים של אוניברסיטת דרום יוטה.
בשנת 1976 סייע ליוויט לאביו אז סנטור מטעם מדינת יוטה, בקמפיין בחירות למושל יוטה, שלא-צלח.
בשנות ה-80 ליוויט עבד גם בקמפיין בחירות של סנאטורים נוספים, כגון ג'ייק גארן (אנ') ואורין האץ'.
קריירה פוליטית
[עריכת קוד מקור | עריכה]מושל יוטה
[עריכת קוד מקור | עריכה]ליוויט רץ לראשונה לתפקיד מושל יוטה בשנת 1992. הייתה לו תחרות קשה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית עם ריצ'רד אייר (אנ'), שהיו לו יותר נציגים שהצביעו עבורו בכנס הרפובליקני במדינה. הוא ניצח בבחירות הכלליות את מועמד המפלגה העצמאית מריל קוק ואת המועמד הדמוקרטי סטיוארט הנסון ונבחר למושל ה-14 של מדינת יוטה.
מעט לפני הצהריים ב-15 בדצמבר 1993, פרצה שרפה באחוזת מושל יוטה (אנ') השרפה הרסה חלק ניכר מהאחוזה, אך לא גבתה קורבנות בנפש, (ג'קלין ליוויט וכמה מבני משפחת ליוויט וצוות התחזוקה של האחוזה שהו בבית בזמן השרפה).
ליוויט נבחר לקדנציה נוספת ב-1996 עם סך הקולות הגדול ביותר בתולדות המדינה. בשנת 1997 בעת כהונתו כמושל, הוא ורוי רומר (אנ') מקולורדו היו שני המייסדים המרכזיים של אוניברסיטת המושל המערבי (אנ'), אחד ממוסדות הלימוד המקוונים הראשונים ביוטה. בנוסף לליוויט ורומר 17 מושלים אחרים חתמו על חקיקה שיצרה את בית הספר כאוניברסיטה פרטית ללא כוונת רווח.
ליוויט ספג ביקורת חריפה בשנת 1998, לאחר שנשאל מדוע לא מעמידים לדין לעתים קרובות עברייני פוליגמיה (ריבוי-נשים) ואמר כי אינו בטוח, אולם "הדבר עלול להשפיע על חופש הדת במדינה." מאוחר יותר הוא נאלץ להתנצל על דבריו וטען כי פוליגמיה צריכה להיות אסורה לפי חוק.
בשנת 2000 ליוויט נבחר לכהונה נוספת וכך הפך למושל השני בתולדות יוטה שנבחר לכהונה שלישית. כמושל מילא תפקידי מנהיגות בארגונים לאומיים ואזוריים, כגון מועצת ממשלות המדינה (אנ'), אותן ניהל במשך שנה.
מנהל הסוכנות להגנת הסביבה
[עריכת קוד מקור | עריכה]ב-11 באוגוסט 2003, נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש מינה את ליוויט למנהל הסוכנות להגנת הסביבה במסיבת עיתונאים באורורה, קולורדו. המינוי אושר על ידי הסנאט ב-28 באוקטובר 2003 ברוב של 80 סנאטורים. ב-5 בנובמבר, לאחר שהתפטר מתפקיד המושל, הושבע ליוויט כמנהל העשירי של הסוכנות להגנת הסביבה.
כמנהל הסוכנות להגנת הסביבה הוא יישם תקנים גבוהים יותר עבור אוזון, דלקים סולריים ומזהמי אוויר אחרים. הוא ארגן וניהל תוכנית שיתוף פעולה פדרלית לפיתוח וניקוי הימות הגדולות.
שר הבריאות ושרותי האנוש
[עריכת קוד מקור | עריכה]ב־13 בדצמבר 2004, ליוויט הועמד על ידי בוש לרשת את טומי תומפסון כמזכיר הבריאות ושירותי האנוש, המינוי אושר על ידי הסנאט בהצבעה קולית (אנ') ב-26 בינואר 2005.
בחודש יוני 2006, הועברה על ליוויט ביקורת על כך שהשתמש במטוס ה-Gulfstream III (אנ') של המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן (CDC), לקידום רפורמת המדיקר. המבקרים טענו שליוויט השתמש במטוס ללא אחריות החל מינואר 2006, תוך שהוא רושם זמן טיסה בשווי של יותר מ-700,000 דולר במטוס הפרטי בעל 14 המושבים. בלשכתו של ליוויט טענו כי השימוש בכלי הטיס היה הכרחי וחוקי מאחר שוועדת ההקצאות של הסנאט אישרה את השימוש בכלי הטיס, מכיוון שהטיסות המסחריות לא יכלו לעמוד במועדים של הפגישות שערך בנושא.
לוויט תיאר את וירוס שפעת העופות כאיום החמור ביותר לביטחון האמריקאי. ליוויט ציטט את עבודתו של ד"ר מייקל מקוי מארגון הבריאות העולמי, כעבודה המדעית המשכנעת ביותר בנושא איום שפעת העופות. זה עודד את ליוויט לגייס את צוות המוכנות למגפה במדינה להביא לתצורה מחודשת של תוכניות החירום הרפואיות של המדינה.
ייעוץ למיט רומני
[עריכת קוד מקור | עריכה]באוגוסט 2012 האתר פוליטיקו פרסם כתבה שבה דווח על כך שליוויט " מתכנן את התוכנית ממשלתית למעבר נשיאותי (אנ') עבור מיט רומני " וכי אם ירצה יוכל לקבל שריון לאחד מהתפקידים החשובים בממשל רומני פוטנציאלי כגון ראש מטה הבית הלבן או מזכיר האוצר אם רומני היה זוכה בבחירות לנשיאות שנערכו באותה השנה נגד הנשיא ברק אובמה המכהן.[2] אובמה ניצח באותן בחירות.
רפורמת בחירות
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנת 2013, ליוויט שיתף פעולה עם הגברת הראשונה של יוטה לשעבר, נורמה מת'סון (אנ') ואשת העסקים גייל מילר (אנ'), כדי להשיק את "Count My Vote", מיזם דו-מפלגתי שנועד להוביל לשינוי שיטת הבחירות ביוטה. יחד הם קידמו בהצלחה חוק חדש המאפשר בחירות מקדימות פתוחות במדינה.[3]
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ England Leeds Mission Alumni | Presidents, Mission.net.
- ^ MIKE ALLEN and JIM VANDEHEI, Who's on the inside track for a Romney Cabinet, Politico, 28 באוגוסט, 2012
- ^ Norma Matheson, the ‘godmother’ of the Utah Democratic Party, dies at 89, Salt Lake Tribune
מזכירי הבריאות ושירותי האנוש ארצות הברית | ||
---|---|---|
מזכירי הבריאות, החינוך והרווחה (1953 - 1980) |
אובטה קאלפ הובי • מריון ב. פולסום • ארתור שרווד פלמינג • אברהם ריביקוף • אנתוני ג'וזף סלברצה • ג'ון ו' גרדנר • וילבור ג. כהן • רוברט פינץ' • אליוט ריצ'רדסון • קספר ויינברגר • פ. דייוויד מתיוס • ג'וזף א. קליפנו • פטרישה רוברטס האריס | ![]() |
מזכירי הבריאות ושירותי האנוש (1980 - הווה) |
פטרישה רוברטס האריס • ריצ'רד שוויקר • מרגרט הקלר • אוטיס בוון • לואיס וייד סאליבן • דונה שלאלה • טומי תומפסון • מייק ליוויט • קתלין סבליוס • סילביה מתיוס ברוול • טום פרייס • אלכס אזר • חבייר ביסרה |