אנגלו-סקסים
![]() |
מתקיים דיון בו מוצע לאחד ערך זה לתוך הערך אנגלוספירה.
| |
מתקיים דיון בו מוצע לאחד ערך זה לתוך הערך אנגלוספירה. | |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/Countries_where_over_50%25_of_the_population_are_native_English_speakers.png/275px-Countries_where_over_50%25_of_the_population_are_native_English_speakers.png)
אנגלו סקסים (באנגלית: Anglo-Saxons) הם אנשים שמוצאם מארצות האיים הבריטיים או ממדינות דוברות אנגלית אחרות. לצד מוצא משותף, רבים רואים אוכלוסיות אלו כבעלות קווי מתאר חברתיים, תרבותיים ופוליטיים דומים. העולם האנגלו סקסי (באנגלית: Anglosphere) כולל את האומות והקהילות אשר לאנגלו סקסים יש דומיננטיות רבה בהן. חברות אלו מקיימות שיתוף פעולה צבאי, כלכלי ותרבותי רחב. בהגדרתה המצומצמת, המדינות האנגלו סקסיות כוללות את ארצות הברית, בריטניה, קנדה, אוסטרליה, אירלנד וניו זילנד.[1]
בישראל משמש המונח אנגלו סקסים לתיאורם של יוצאי הקהילות היהודיות של ארצות הברית, בריטניה, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד, אירלנד ודרום אפריקה.
מדינות אנגלו סקסיות
[עריכת קוד מקור | עריכה]דגל | מדינה | בירה | הקמה | אוכלוסייה[2] הערכה 1 באוגוסט 2024 |
שטח[3] (בקמ"ר) |
תמ"ג[4] (במיליוני דולר) |
תמ"ג לנפש (בדולרים) |
---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() |
ארצות הברית | וושינגטון | 1776 | 341,968,214 | 9,833,517 | 27,360,935 | 80,010 |
![]() |
הממלכה המאוחדת | לונדון | 1801 | 67,980,432 | 243,610 | 3,340,032 | 49,132 |
![]() |
קנדה | אוטווה | 1867 | 39,134,753 | 9,984,670 | 2,140,086 | 54,685 |
![]() |
אוסטרליה | קנברה | 1901 | 26,721,659 | 7,741,228 | 1,723,827 | 64,510 |
![]() |
אירלנד | דבלין | 1921 | 5,092,198 | 70,273 | 545,629 | 107,150 |
![]() |
ניו זילנד | ולינגטון | 1907 | 5,273,461 | 268,838 | 253,466 | 48,064 |
היסטוריה ומינוח
[עריכת קוד מקור | עריכה]ההגדרה של המונח אנגלו סקסים משתנה ואינה חד משמעית, ובדרך כלל רואים במונח זה כינוי לקבוצה לשונית, אתנית, היסטורית ותרבותית. ההגדרה האתנית רואה באנגלו סקסיות לפני הכל מוצא אתני – אנשים שמוצאם מהאיים הבריטיים, כלומר מבריטניה ואירלנד. צאצאיהם של בני האיים הבריטיים החלו לאורך העת החדשה לקבוע יתד בארצות רבות מעבר לים, בעיקר באמצעות האימפריה הבריטית. אף על פי שמתיישבים בריטיים היגרו לכל מושבות האימפריה, רק במושבות ספורות נרשמה התיישבות בריטית רחבה. היו אלו שלוש עשרה המושבות של אמריקה, אוסטרליה, קנדה, ניו זילנד ודרום אפריקה. דרום אפריקה הייתה יוצאת דופן לכל אורך התקופה, היות שאף על פי ששיעור האוכלוסייה הבריטית במקום היה נרחב, הוא לעולם לא היה לרוב בארץ זאת ואף רחוק מכך. במושבות האחרות היו הבריטים לקבוצה המשמעותית באוכלוסייה, ובדרך כלל גם רובה.
בשנת 1776 מרדו שלוש עשרה המושבות בכתר הבריטי וייסדו את ארצות הברית של אמריקה. החל מאותה העת, במקביל להיותה של בריטניה מכשיר להפצת האנגלו סקסיות ברחבי העולם, גם ארצות הברית קיימה תפקיד זה. מתיישבים אמריקנים השליטו את שלטון מדינתם עד לחוף האוקיינוס השקט, ואף התפשטו מעבר לו והפכו לכוח הדומיננטי באלסקה והוואי. כמאה שנה לאחר עצמאות ארצות הברית מבריטניה, אוסטרליה, קנדה, ניו זילנד ודרום אפריקה החלו גם הן לזכות בעצמאותן ממנה, עם זאת תהליך זה נעשה באופן הדרגתי. גם בסופו של התהליך, בראשית המאה ה-20, מדינות אלו אמנם היו ריבוניות, אך הן כן נותרו נתונות לכתר הבריטי (דרום אפריקה פרשה ממנו בשנת 1961). ולכן ראש המדינה בהן גם כיום הוא מלך הממלכה המאוחדת היושב באנגליה. בראשית המאה ה-20, לאחר מלחמה קשה ועקובה מדם, זכתה אירלנד בעצמאות אף היא. עם זאת, בניגוד לקנדה, אוסטרליה וניו זילנד, אירלנד החליטה להפוך לרפובליקה ולנתק כל קשר ממלכתי עם בריטניה שכנתה הגדולה ממזרח. באופן זה, הפכו במאות השנים האחרונות ארצות העולם האנגלו-סקסי מבריטניה ושלוחותיה מעבר לים, לשורה של מדינות שוות מעמד.
מלבד המדינות אשר היו כרוכות בקשר היסטורי ואתני הדוק לבריטניה, רבים מדגישים את חשיבותה של קיום דומיננטיות אנגלו-סקסית במדינה על מנת להגדירה כאומה אנגלו-סקסית. כך למשל רבים אינם רואים בדרום אפריקה שלאחר נפילת משטר האפרטהייד מדינה אנגלו-סקסית, היות שהאדם הלבן איבד בה את השלטון לרוב השחור, והאנגלית איבדה את מעמדה הרם לצד האפריקאנס. אחרים אינם רואים בדרום אפריקה אומה אנגלו-סקסית כבר משנת 1961, אז פורק איחוד דרום אפריקה בו הייתה דומיננטיות אנגלית בדרך כלל, ובמקומו הוקמה הרפובליקה אשר בה כבר לכל הדעות הדומיננטיות שררה בקרב הציבור האפריקאנרי בעל השורשים ההולנדיים.
באופן דומה לדרום אפריקה, ובניגוד מסוים לקנדה, אוסטרליה וניו זילנד, בארצות הברית כבר לאורך המאה ה-19 המתיישבים הבריטיים וצאצאיהם חדלו ככל הנראה מלשמש כרוב. עם זאת, רבים טוענים כי אימוצן של התרבות והלשון האנגלית בקרב כלל האוכלוסייה האמריקנית, הפכה למעשה את רובם ככולם של תושבי ארצות הברית לאנגלו-סקסים בתרבותם.
-
טריטוריות אשר היו נתונות לשלטון בריטי לאורך ההיסטוריה
-
מדינות שלשונן הרשמית הבלעדית היא אנגליתמדינות שאחת מלשונותיהן הרשמיות היא אנגלית
-
טריטוריות אשר היו נתונות לשלטון אמריקני לאורך ההיסטוריה
יהודים אנגלו-סקסים
[עריכת קוד מקור | עריכה]קהילה | ייסוד הקהילה | מניין אוכלוסייה נוכחי |
---|---|---|
![]() |
המאה ה-11 | 269,568[5] (2011) |
![]() |
המאה ה-11 | 1,984[6] (2011) |
![]() |
המאה ה-17 | 6,400,00–7,400,000[7] (2012) |
![]() |
המאה ה-17 | 67,000[8] (2010) |
![]() |
המאה ה-18 | 375,000–500,000[9] (2013) |
![]() |
המאה ה-18 | 97,335[10]–150,000[11] (2016) |
![]() |
המאה ה-19 | 6,867[12] (2013) |
בראשית האלף השני לספירה, יהודים השתקעו באיים הבריטיים, בבריטניה ובאירלנד של ימינו. בהמשך, עם התפשטותה של האימפריה הבריטית ברחבי העולם, יהודים התיישבו גם בכמה ממושבותיה שמעבר לים. כך נעשה בארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד ודרום אפריקה (לשם יהודים הגיעו עוד קודם לכן, במהלך שנות השלטון ההולנדי). מגמת הגירה זאת של יהודים הגיעה לשיאה במהלך ראשית המאה ה-20, אז מיליוני יהודים עזבו את מזרח אירופה אל ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה ועוד. במדינות אלו היהודים השתלבו היטב, גם אם לעיתים במאמצים רבים. הם הגיעו למשרות בכירות בקרב הכלכלה, הפוליטיקה והתרבות, ואימצו את השפה האנגלית, ובדרך כלל גם את התרבות האנגלו-סקסית.
עם עליית הציונות במאות ה-18 וה-19, החלו יהודים רבים לעזוב את העולם האנגלו-סקסי ולעלות לישראל. מגמה זאת התעצמה עם הקמת המדינה ב-1948 ועם ניצחון ישראל במלחמת ששת הימים ב-1967. עלייה זאת נמשכת מדי שנה גם אל תוך המאה ה-21.
בישראל משמש כיום המונח אנגלו-סקסים לתיאורם של יוצאי קהילות העולם האנגלו-סקסי. מונח זה מובא בהקשרים רבים המתייחסים להיבטים שונים של עליית היהודים האנגלו-סקסים לארץ, לרבות השלכות פוליטיות וכלכליות.[13][14][15] כיום מתגוררים בישראל למעלה ממאתיים אלף יהודים שמוצאם מארצות אנגלו-סקסיות, רובם הגדול מארצות הברית.[16][17]
-
ג'וליוס ווגל, ראש ממשלת ניו זילנד השמיני
-
לאונרד כהן, סופר ומוזיקאי יליד קנדה
שותפויות מדינית
[עריכת קוד מקור | עריכה]חבורתן של מדינות העולם האנגלו-סקסי בארגונים בינלאומיים | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() | |
חמש העיניים | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() | |
CCEB | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() | |
TTCP | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() | |
ABCA Armies | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() | |
חבר העמים | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() | ||
המלוכה הבריטית | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() | ||
APEC | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() | ||
ANZUS | ![]() |
![]() |
![]() | |||
הברית הצפון אטלנטית | ![]() |
![]() |
![]() |
|||
המועצה הבריטית-אירית | ![]() |
![]() |
||||
אזור הנסיעה החופשית | ![]() |
![]() |
||||
נפט"א | ![]() |
![]() |
||||
האיחוד האירופי | ![]() |
ראו גם
[עריכת קוד מקור | עריכה]לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Kenny, Michael; Pearce, Nick (10 February 2015). "The rise of the Anglosphere: how the right dreamed up a new conservative world order". New Statesman.
- Parulekar, Shashi; Kotkin, Joel (Winter 2012). "The State of the Anglosphere". City Journal. New York.
- Hitchens, Christopher (Autumn 2007). "An Anglosphere Future". City Journal. New York.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Victor Hill, "The Anglosphere is an Emerging Civilization-State". 8 June 2016, City Journal.
- Gareth Evans, "Opinion: The Anglosphere illusion", 23 February 2016, Japan Times.
- Ben Wellings & Helen Baxendale, "BrexitVote: The power of the Anglosphere in Eurosceptical thought". 10 December 2015, London School of Economics.
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ Merriam-Webster Staff (2010). "Anglosphere". Merriam-Webster Online Dictionary. Retrieved 5 August 2010.
- ^ אומדן ל-1 ביולי 2024 על פי הערכת אוכלוסייה של האו"ם משנת 2022, עם אקסטרפולציה ל-1 באוגוסט 2024
- ^ דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
- ^ דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023
- ^ Institute for Jewish Policy Research (2011) "Key trends in the British Jewish community: A review of data on poverty, the elderly and children", p.11
- ^ "Population by Province or County, Religion, CensusYear and Statistic - StatBank - data and statistics", The Central Statistics Office
- ^ Sergio DellaPergola (2012). American Jewish Year Book 2012. Springer Publishing. p. 271.
- ^ Rebecca Weiner, Rebecca Weiner, ed. (2010), South African Jewish History and Information (PDF), Jewish Virtual Library, retrieved 13 August 2010
- ^ DellaPergola, Sergio (2013). Dashefsky, Arnold; Sheskin, Ira, eds. "World Jewish Population, 2013" (pdf). Current Jewish Population Reports. Storrs, Connecticut: North American Jewish Data Bank.
- ^ Joshua Levi (29 June 2012). "Census shows Jews are on the move". Australian Jewish News. Retrieved 13 March 2016.
- ^ Raphael Ahren (25 March 2011). "JAFI Reforms May Hurt Australian Immigration to Israel, Leader Says". Haaretz.com. Retrieved 13 March 2016.
- ^ "Religious Affiliation (total response)". 2013 Census Data – QuickStats About Culture and Identity – Tables. 2013. Table 31.
- ^ תני גולדשטיין, הפלישה האנגלו-סקסית: לאמריקאים נוח בישראל, באתר ynet, 3 בינואר 2012
- ^ אורי חודי, המשקיעים מחפשים שכונות של אנגלו־סקסים, באתר כלכליסט, 24 במרץ 2009
- ^ לילי גלילי, ישראל בעלייה תחזר גם אחרי אנגלו-סקסים, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2002
- ^ Maltz, Judy (August 27, 2015). "60,000 American Jews Live in the West Bank, New Study Reveals". Haaretz. Retrieved January 2, 2016.
- ^ "MIO.ORG.IL". Retrieved 2012-04-25.