ישגב נקדימון
![]() | |
לידה |
11 ביולי 1969 (בן 55) תל אביב, ישראל ![]() |
---|---|
עיסוק | עורך דין, משפטן, מרצה |
מקום לימודים | |
מנחה לדוקטורט | אריאל בנדור |
תרומות עיקריות | |
ניתוח דוקטרינת ההגנה מן הצדק ומיסודה במשפט הישראלי, חקר נושא החיסיון העיתונאי | |
![]() ![]() |
ישגב נקדימון (נולד ב-11 ביולי 1969) הוא עורך דין, משפטן, פובליציסט ומרצה ישראלי, מעורכי הדין הבולטים בישראל בתחום דיני התקשורת, לשון הרע, חופש הביטוי והעיתונות והגנת הפרטיות. בעל משרד עורכי דין והיועץ המשפטי לחדשות 12, לשעבר שופט בבית משפט השלום. מחברם של שני ספרים: "הגנה מן הצדק" ו"חיסיון עיתונאי".
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]ישגב נקדימון גדל בתל אביב. אביו הוא העיתונאי חתן פרס ישראל, שלמה נקדימון, שהיה הכתב הפוליטי של ידיעות אחרונות ויועצו לענייני תקשורת של ראש הממשלה מנחם בגין, וחיבר שורה של ספרי מחקר בתולדות מדינת ישראל. אמו היא עורכת הדין זהבה נקדימון, שכיהנה כסגן בכיר ראשון לפרקליט מחוז תל אביב (פלילי) ולאחר מכן ניהלה משרד עורכי דין פרטי בתחום המשפט הפלילי. סבו, ר' יצחק אשר קאמינקר, היה אחד משלושת המייסדים של תנועת פועלי אגודת ישראל בארץ ישראל.[1]
נקדימון למד בבית הספר התיכון "אליאנס" בתל אביב, שירת בצה"ל ככתב צבאי בביטאון חיל האוויר ובמהלך לימודי המשפטים באוניברסיטה עבד כעורך חדשות ברשת "ידיעות תקשורת".
נקדימון קיבל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב, תואר שני במשפטים בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב על מחקרו בנושא הגנה מן הצדק ותואר ד"ר לפילוסופיה מאוניברסיטת חיפה על מחקרו בנושא חיסיון עיתונאי. בשנים 1992–1994 התמחה אצל עו"ד חנן מלצר, לימים המשנה לנשיאת בית המשפט העליון, ובשנים 1994–1998 עבד כעורך דין במשרדו. בשנת 1998 התמנה נקדימון ליועץ המשפטי בחברת החדשות של ערוץ 2. בשנת 2009 נבחר לכהונת שופט בבית משפט השלום במחוז מרכז, אך לאחר כשנה החליט לשוב לתפקידו כיועץ המשפטי של חברת החדשות של ערוץ 2 (לימים, חדשות 12).
בשנת 2013 הקים יחד עם עו"ד פרופ' אריאל בנדור משרד עורכי דין העוסק בליטיגציה בתחומי דיני התקשורת והמשפט הציבורי (מינהלי וחוקתי).[2] מאז שנת 2003 מלמד דיני תקשורת בפקולטה למשפטים של המסלול האקדמי המכללה למינהל.[3] לימד בעבר דיני רגולציה של תקשורת בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה ובמכללת שערי משפט, ודיני פיקוח שיפוטי על רשויות התביעה והחקירה בבית הספר למשפטים של המסלול האקדמי המכללה למינהל ובמכללת שערי משפט.
שני ספריו של נקדימון, "הגנה מן הצדק" ו"חיסיון עיתונאי", צוטטו בפסקי דין רבים של בית המשפט העליון ובמאמרים אקדמיים, והשפיעו על עיצוב ההלכות המשפטיות בנושאים אלה. במרוצת השנים, פרסם שורה של מאמרים מקצועיים בסוגיות שונות בתחום המשפט.
קריירה משפטית
[עריכת קוד מקור | עריכה]במסגרת תפקידו כיועץ המשפטי לחברת החדשות, ייצג נקדימון את החברה ועיתונאיה בתביעות רבות שהוגשו נגדם בטענה להוצאת לשון הרע, פגיעה בפרטיות והפרת זכויות יוצרים, וכן בעתירות רבות שהוגשו על ידיהם להסרת צווי איסור פרסום, קבלת מידע מרשויות ציבוריות ושידור של חומרים שונים בעלי עניין ציבורי.
תיקים מרכזיים בתחום דיני התקשורת, לשון הרע, הגנת הפרטיות, וחופש הביטוי והעיתונות
[עריכת קוד מקור | עריכה]תיקי לשון הרע
[עריכת קוד מקור | עריכה]ייצוג חדשות ערוץ 2 / חדשות 12 בתביעות לשון הרע שהוגשו נגדה על ידי עו"ד דן אבי-יצחק ועופר נמרודי,[4] נצ"מ (בדימ') בלה וינשטוק (לשעבר שופטת בית הדין המשמעתי של המשטרה)[5] והמנהל לשעבר של חוות שקמים;[6] ייצוג עמית סגל בתביעת לשון הרע שהוגשה נגדו על ידי ח"כ אורן חזן,[7] ובתביעות לשון הרע שהוגשו על ידיו נגד פרופ' עמירם גולדבלום[8] ונגד יצחק לאור;[9] ייצוג אדוה דדון בתביעת לשון הרע שהוגשה נגדה בגין כתבה אודות האינטרסים הסמויים בנושא הבנייה בכיכר אתרים;[10] ייצוג יגאל מוסקו בתביעת לשון הרע שהוגשה נגדו על ידי אמיר ברמלי;[11] ייצוג סגנית המדען הראשי במשרד המדע, ד"ר חגית שוימר, בתביעת לשון הרע נגד בכירה אחרת במשרד.[12]
תיקי הגנת הפרטיות
[עריכת קוד מקור | עריכה]ייצוג חדשות ערוץ 2 ואשרת קוטלר בתביעת פגיעה בפרטיות שהוגשה נגדן בגין כתבה על פרשה של החלפת תינוקות בבית חולים ליולדות;[13] ייצוג חדשות 12 וענבר טויזר בתביעת פרטיות שהוגשה נגדן על ידי אדם שאירח את שר הבריאות יעקב ליצמן לתפילה בביתו במהלך מגפת הקורונה.[14]
צווי מניעה כנגד פרסומים
[עריכת קוד מקור | עריכה]ייצוג חדשות ערוץ 2 / חדשות 12 בהדיפת בקשות למתן צווי מניעה כנגד פרסום של ראיון עם קורבן "פרשת האונס ברמת השרון"[15] וכנגד פרסומים של פרקים בסדרת הכתבות "הנוכלים" של אדוה דדון.[16][17]
הליכים לקבלת היתר פרסום
[עריכת קוד מקור | עריכה]ייצוג חדשות ערוץ 2 / חדשות 12 בהליכים לקבלת היתרים מבית המשפט לפרסום שחזור רצח אסף שטיירמן;[18] תיעוד של מתלוננת בעבירת אונס שהתוודתה על כך שחלקים מתלונתה, אשר הביאה למאסרו של אדם, היו כוזבים;[19] תיעוד של חקירה פלילית, שננקטו בה אמצעים פסולים על ידי המשטרה;[20] תיעוד חקירותיו במשטרה של השר לשעבר גונן שגב;[21] פרסום פרוטוקולים ממשפטו של נשיא המדינה לשעבר משה קצב;[22] ייצוג עמליה דואק ויונה לייבזון בעתירה להסיר את איסור הפרסום על שמו של מנהל בית החולים אברבנאל לשעבר, שהואשם בעבירות מין כלפי מטופלת;[23] ייצוג גיא פלג בעתירה להסרת איסור הפרסום על שמו של פסיכולוג בכיר שהורשע בעבירות כלפי מטופלת[24] ובעתירה לפרסם פרטי מאבק משפטי בנושא הפריית פונדקאות מזרעו של נפטר;[25] ייצוג אפרת לכטר בבקשה להסרת צו איסור פרסום על פרשה של גירוש נשים פיליפיניות וילדיהן מישראל;[26] ייצוג ברהנו טגניה בעתירה לפרסם תיעוד של חיילים מתעללים בעצירים.[27]
חיסיון עיתונאי
[עריכת קוד מקור | עריכה]ייצוג חדשות ערוץ 2 בערעור על החלטה לחייבה למסור למשטרה חלקים שלא פורסמו מתוך ראיון עם ה"מאדאם של תל אביב" בנימוק של חיסיון עיתונאי[28] ובערעור על החלטה לחייבה למסור למשטרה תיעוד של התפרעויות של בדואים בצומת חורה;[29] ייצוג אוהד חמו בעתירה כנגד חיוב למסור למשטרה חומרי גלם החושפים מקורות מידע בנוגע לאירועים אלימים בשומרון.[30]
חופש המידע
[עריכת קוד מקור | עריכה]ייצוג חדשות ערוץ 2 בעתירה לחשיפת דוח על חקירות של תאונות אוויר על פי חוק חופש המידע, תשנ"ח-1998.[31]
דיני תעמולת בחירות
[עריכת קוד מקור | עריכה]ייצוג חדשות ערוץ 2 / חדשות 12 בהגנה מפני קובלנה פלילית בטענה לשידור תעמולת בחירות אסורה;[32] ייצוג חדשות ערוץ 2 / חדשות 12 בהליכים בפני ועדת הבחירות המרכזית בעניין שידורים בתקופת בחירות.[33][34]
ייצוג בהליכי החקיקה בתחום חופש העיתונות
[עריכת קוד מקור | עריכה]נקדימון ניהל מאבקים רבים בכנסת כנגד יוזמות חקיקה שנועדו להגביל את חופש העיתונות.[35][36][35][37]
תיקים מרכזיים בתחום המשפט המינהלי
[עריכת קוד מקור | עריכה]ייצוג לשכת מנהלי ההשקעות בעתירה, שבה – לראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל – בג"ץ ביטל, בהרכב של 11 שופטים, הוראת חוק של הכנסת בשל היותה מנוגדת לחוק יסוד: חופש העיסוק;[38] ייצוג זכיינית ערוץ 2 "רשת" בעתירה נגד רשות השידור, שבה בג"ץ ביטל כללים בעניין שידור הודעות חסות בערוץ 1;[39] ייצוג חדשות ערוץ 2 בעתירה לבג"ץ כנגד תוצאות המכרז לשידור ערוץ הכנסת, אשר הביאה לפסילת זכייתו של ערוץ 20 במכרז;[40] ייצוג יו"ר הוועד האולימפי צבי ורשביאק בעתירה לבג"ץ כנגד החלטה שלא למנותו לכהונה נוספת במועצה להסדר הימורים בספורט;[41] ייצוג עיריית ירושלים בתשובה לעתירה לבג"ץ בעניין סגירת מתחם הסינמה סיטי בשבת;[42] ייצוג עיריית בת ים בעתירה לבג"ץ בנושא חלוקת הכנסות מארנונה עם עיריות תל אביב, ראשון לציון וחולון,[43] ובערר על תוכנית המתאר של תל אביב;[44] ייצוג לשכת המסחר בעתירה לבג"ץ כנגד תקנות בעניין הטלת עיצומים כספיים;[45] ייצוג עיריית אשדוד בעתירה לבג"ץ כנגד מסקנות מבקר המדינה בעניין פרויקט "עיר מודל לתחבורה בת קיימא";[46] ייצוג המועצות האזוריות יואב ושפיר בעתירה לבג"ץ בגין ביטול הכנסותיהן מאזור התעשייה י.ש. גת;[47] ייצוג המועצה המקומית מבשרת ציון בעתירה בנושא הקמת ועדה מקומית לתכנון ובנייה;[48] ייצוג הוריה של הנערה ליזה קרסנטי, שנדרסה למוות, בעתירה לבג"ץ על מנת לחייב את הפרקליטות להגיש בקשת רשות ערעור על זיכוי הנהג הדורס;[49] ייצוג האחים רם, שאביהם נרצח בפיגוע אוטובוס האמהות, בעתירה לבג"ץ בעניין פרשנותו של תיקון מס' 30 לחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, תש"ל-1970.[50]
תיקים מרכזיים בתחום המשפט הפלילי
[עריכת קוד מקור | עריכה]ייצוג רו"ח דן בבלי במשפט ויסות מניות הבנקים ("משפט הבנקאים"),[51] שבו נקלטה דוקטרינת ה"הגנה מן הצדק" בישראל; ייצוג ראש עיריית רמת גן צבי בר בערעור על הרשעתו בשוחד;[52] ייצוג מיכאל גביש בערעור בפרשת המעילה בכספיו של איש העסקים דב לאוטמן;[53] ייצוג עמנואל באומוולשפינר בפרשת "ראשונטורס" שהייתה קשורה במשפטו של אהוד אולמרט.[54]
תיקים מרכזיים בתחום דיני העבודה
[עריכת קוד מקור | עריכה]ייצוג חדשות ערוץ 2 בערעורים עקרוניים לבית הדין הארצי לעבודה בסוגיית זכויותיהם של פרילנסרים בענף התקשורת.[55][56]
קריירה מחקרית
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנת 1992 קיבל נקדימון תואר בוגר במשפטים (.LL.B) מהפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1999 קיבל תואר מוסמך במשפטים (.LL.M) בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב, ובשנת 2012 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה (.Ph.D) מאוניברסיטת חיפה.
הגנה מן הצדק
[עריכת קוד מקור | עריכה]התואר מוסמך למשפטים ניתן לו על מחקרו בנושא ההגנה מן הצדק, שכתב בהנחייתו של פרופ' קנת מן, הסניגור הציבורי הארצי. במחקר זה, הראשון בישראל שהוקדש כולו לנושא האמור, ניתח נקדימון את הבסיס העיוני של דוקטרינת ההגנה מן הצדק, המאפשרת לבית משפט הדן בעניין פלילי לבטל כתב אישום בנסיבות שבהן הגשתו או ניהול ההליך הפלילי עומדים בסתירה מהותית לעקרונות של צדק והגינות משפטית. מחקר זה שימש בסיס לספרו של נקדימון "הגנה מן הצדק", שפורסם עד כה בשלוש מהדורות (בשנים 2003, 2009 ו-2021).
נקדימון מציג בספרו תזה מפורטת הקוראת לפרשנות רחבה של הסמכות העומדת לבית המשפט לבטל כתב אישום מכוח דוקטרינת ההגנה מן הצדק בנסיבות מגוונות: מעורבות של הרשות במעשה העבירה המיוחס לנאשם; הגשת כתב אישום בגין מעשה שאושר במצג רשמי; חזרה של הרשות מהתחייבות, מצג או החלטה בדבר אי העמדה לדין; טיעון "דבר והיפוכו" מצד התביעה; כפל של הליכים עונשיים כנגד אדם; שיהוי בהעמדה לדין; הפליה בהעמדה לדין; העמדה לדין משיקולים זרים; פגמים בהליכי החקירה ואיסוף הראיות; אי גילוי או אובדן של חומר חקירה וראיות; "אווירה ציבורית" עוינת לנאשם, ועוד.
ספרו של נקדימון "הגנה מן הצדק" צוטט רבות בפסיקות בנושא זה שניתנו בבית המשפט העליון[57] ובערכאות הדיוניות, וזכה לפרסום נרחב.[58][59][60][61]
כמו כן נקדימון ליווה כמומחה מקצועי את הליך החקיקה בכנסת שבו עוגנה דוקטרינת ה"הגנה מן הצדק" בשנת 2007 בחוק סדר הדין הפלילי והצעת החוק מאזכרת את הביקורת שנמתחה בספרו של נקדימון על היקף פריסתה הצר של הטענה, כאחד הגורמים שהביאו להרחבת הפתח לקבלתה.[62]
חיסיון עיתונאי
[עריכת קוד מקור | עריכה]התואר דוקטור לפילוסופיה ניתן לנקדימון על מחקרו בנושא החיסיון העיתונאי. במחקר זה, שנכתב בהנחייתו של פרופ' אריאל בנדור (באותם ימים דקאן הפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה), בחן נקדימון את ההצדקות התאורטיות והמעשיות למתן זכות לעיתונאים שלא לחשוף את מקורות המידע שלהם, מידע שהועבר אליהם שלא לפרסום או מידע שלא פורסם. כמו כן נקדימון הציע במסגרת המחקר כללים לקביעת גדרי היקפו ומידת הגנתו של החיסיון העיתונאי בעידן החוקתי, לאור תיאוריות של חיסיון מקצועי מזה ועקרונות המשפט הציבורי מזה, ויישם את הכללים המוצעים על ידיו בנסיבות עובדתיות שונות. מחקר זה פורסם בספרו של נקדימון "חיסיון עיתונאי", אשר יצא לאור בשנת 2013, צוטט בפסקי דין עקרוניים של בית המשפט העליון[63] וזכה לפרסום רב.[64][65][66][67][68][69]
ספריו
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ישגב נקדימון, חיסיון עיתונאי, הוצאת נבו, 2013.
- ישגב נקדימון, הגנה מן הצדק, הוצאת נבו, 2021 (מהדורה שלישית).
לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- אלה לוי-וינריב, "איסורי פרסום הם אבסורד: בעולם וברשתות רצות שמועות ורק כאן נאסר לקבל מידע רשמי להשקטת הרחש-בחש", באתר גלובס, 21 באוגוסט 2014
- יובל יועז, עו"ד ישגב נקדימון: "אני מוטרד מעתיד חופש העיתונות בישראל", באתר גלובס, 15 באפריל 2013
- ריקי רט, הלוחש לכתבים: היועץ המשפטי של חדשות 2 לא נבהל מתביעות, באתר nrg
עדן ארשיד, רישיון לטנף: כך הפכו בתי המשפט לזירה האידיאלית להתלהמות והכפשות, באתר TheMarker, 3 בינואר 2022
- ישגב נקדימון, סכנה חמורה לחופש העיתונות, באתר N12, 22 בינואר 2024
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]ישגב נקדימון, דף שער בספרייה הלאומית
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ דוד תדהר, יצחק אשר קאמינקר, באתר אנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו
- ^
יסמין גואטה, "החברה ממהרת לתייג חשודים כעבריינים; אולמרט יכול להתמודד על תפקיד ציבורי", באתר TheMarker, 21 במאי 2013
- ^ ישגב נקדימון באתר המסלול האקדמי מכללה למינהל
- ^ רע"א 3614/97 אבי יצחק נ' חברת החדשות הישראלית בע"מ, פ"ד נג(1) 26 (1997)
- ^ ת"א (מחוזי ת"א) 1320/97 וינשטוק נ' הוצאת עיתון הארץ בע"מ, 18 במאי 2008
- ^ ת"א (מחוזי י-ם) 1408/99 לוי נ' חברת החדשות הישראלית בע"מ, 1 במרץ 2001
- ^ יונתן כיתאין, ביהמ"ש דחה תביעת חזן נגד חדשות 2 וקבע כי ניהל קזינו וצרך סמים קשים, באתר גלובס, 25 באוקטובר 2016
- ^ "ארגן הסתה": עמית סגל תובע את מייסד "שלום עכשיו" ב-140 אלף שקל, באתר אייס, 21 בספטמבר 2020
- ^ אבישי גרינצייג, אחרי שהשווה להיטלר: יצחק לאור חויב להתנצל בפני עמית סגל, באתר גלובס, 25 בספטמבר 2019
- ^ אדווה דדון ניצחה בתביעת הענק: זו הכתבה שסיבכה אותה, באתר אייס, 8 במאי 2022
- ^ נועה פרייס, "תביעתו של ברמלי - ניסיון פסול להסיט את תשומת הלב מהחשדות נגדו", באתר וואלה, 26 במאי 2016
- ^
אפרת נוימן, התלוננה על הבוסית בעבודה - ותשלם 40 אלף שקל פיצויים, באתר TheMarker, 10 באפריל 2019
- ^ צבי הראל, "נדחתה תביעה בעקבות שידור כתבה על החלפת תינוקות: הזכות לפרסם גוברת על הפרטיות", הארץ, 4 במאי 1999
- ^ אורן פרסיקו, תבע מיליון שקל, יסתפק בהבהרה, באתר העין השביעית, 28 ביוני 2021
- ^ צבי הראל, "נדחתה בקשת נאשם באונס מרמת השרון למנוע שידור ראיון עם הנערה", הארץ, 11 באפריל 1999
- ^ אדוה דדון, הנוכלים: אדוה דדון בעקבות עו"ד שעקץ מיליוני שקלים, באתר מאקו, 8 במרץ 2020
- ^ אדוה דדון, עוקץ הרכבים של דור טל: כך הצליח לרמות ולשלשל לכיסו מאות אלפים, באתר מאקו, 1 ביולי 2020
- ^ צבי הראל, רעי חורב: המניע לרצח - שנאה אנושית, באתר הארץ, 15 ביולי 2001
- ^ לי-אור אברבך, הותר שידור הודאה בשקר של מתלוננת באונס, באתר וואלה, 5 באפריל 2006
- ^ שמואל מיטלמן, החוקרים קיללו חשוד, הציבור יצפה בחקירה, באתר nrg, 16 במאי 2009
- ^ עדי שלם, קלטות שגב הותרו לפרסום, באתר nrg, 7 ביוני 2004
- ^ רותי אברהם, משפטו של קצב יישמע בדלתיים סגורות, חדשות מחלקה ראשונה, 6 בספטמבר 2009
- ^ עמליה דואק יונה לייבזון, שליחת ה, הפסיכיאטר החשוד בעבירות מין: לשעבר מנהל אברבנאל, באתר מאקו, 8 במאי 2016
- ^ גיא פלג, כך נשמע הפסיכולוג המואשם בניצול מיני, באתר מאקו, 7 באוקטובר 2014
- ^ "אפשרו לי להשתמש בזרע של אחי", באתר חדשות 13, 27 ביולי 2017
- ^ אפרת לכטר, הילדים שהתגייסו למנוע את הגירוש של חבריהם לכיתה, באתר מאקו, 25 בינואר 2020
- ^ ברהנו טגניה, תיעוד: חיילי נצח יהודה הכו פלסטינים ברכב, באתר מאקו, 12 במרץ 2019
- ^ נועה פרייס, ביהמ"ש העליון: לא לחייב את חדשות 2 למסור חומרי ראיון, באתר וואלה, 21 בנובמבר 2016
- ^ לי-אור אברבך, בוטל הצו שחייב את התקשורת להעביר חומרים למשטרה, באתר גלובס, 3 בדצמבר 2013
- ^ ענת ביין-לובוביץ', ניצחון לחדשות 12: ביהמ"ש דחה את דרישת המשטרה לקבל חומר מצולם, באתר גלובס, 9 בפברואר 2021
- ^ שמואל דקלו, ביהמ"ש: מבקר פנימי חייב לפרסם דו"חות, באתר גלובס, 23 במאי 2004
- ^ אורן פרסיקו, קודם מתלוננים במשטרה, באתר העין השביעית, 8 באוקטובר 2017
- ^
נתי טוקר, נתניהו דורש לאשר את שידור נאומו: "יש ערך חדשותי וקיים אינטרס ציבורי רב", באתר TheMarker, 10 בפברואר 2015
- ^ ענת ביין-לובוביץ', חברת החדשות: אין להשתמש בתכנים שלנו בתעמולה | בלעדי, באתר גלובס, 5 במרץ 2019
- ^ 1 2 גדעון אלון, גובשה הצעת חוק חלופית לאיסור פרסום שמות חשודים, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2001
- ^ אמילי גרינצווייג, החוק האוסר פרסום תמונות נפגעים לקריאה שניה ושלישית, באתר וואלה, 28 במרץ 2011
- ^ יובל יועז, עוינת תקשורת, באתר גלובס, 16 באוגוסט 2011
- ^ שמואל דקלו מניעת פיתוי למנהלים, לראשונה בתולדות המדינה: בג"ץ ביטל חוק בשל סתירה לחוקי יסוד בג"ץ דחה את העתירה לביטול חוק יועצי ההשקעות - אך ביטל את הבחינות למנהלי השקעות ותיקים, באתר גלובס, 25 בספטמבר 1997
- ^ שמואל דקלו, בג"ץ התיר להמשיך לשדר תשדירי חסות בערוץ 1, אך אסר לכלול שמות של מוצרים וסמלי המסחר, באתר גלובס, 15 ביוני 1997
- ^ יונתן כיתאין, דרמה במכרז ערוץ הכנסת: בג"ץ עצר את העברתו לערוץ 20, באתר גלובס, 19 ביולי 2017
- ^ טל וולק, צבי ורשביאק עתר לבג"ץ נגד ההחלטה להדיחו מדירקטוריון הטוטו, באתר גלובס, 30 במאי 2011
- ^ משה הלר, רועי ינובסקי, "סינמה סיטי: בוטלו הסרטים בשישי בצהריים", mynet, 10 במרץ 2014
- ^ גלעד מורג, בת ים לבג"ץ: למה הכסף בת"א ולא אצלנו?, באתר ynet, 26 במרץ 2014
- ^ הילה ציאון ואילנה קוריאל, 4,120 דירות בב"ש, 2,000 דירות בקריות, באתר ynet, 28 בינואר 2016
- ^
הדר קנה, רשתות השיווק עתרו לבג"ץ: "לא לקנוס אותנו על אי סימון מחירים", באתר TheMarker, 21 בינואר 2018
- ^ דור גפני, ניפגש בבג"צ: העירייה והעומד בראשה הגישו עתירה נגד מבקר המדינה, באתר כאן דרום, 25 ביולי 2019
- ^ בג"ץ 7974/20 המועצה האזורית יואב נ' שר הפנים, 19 ביולי 2021
- ^ בג"ץ 6338/19 המועצה המקומית מבשרת ציון נ' מינהל התכנון – משרד הפנים (14.9.2021), 14 בספטמבר 2021
- ^ משה גורלי, ביהמ"ש לתעבורה הרשיע, המחוזי זיכה, העליון מתח ביקורת אך סירב להתערב, באתר כלכליסט, 14 באוגוסט 2014
- ^ גלי גינת, האב נרצח בפיגוע: "מתביישים ביחס המדינה ליתומים", באתר וואלה, 4 במאי 2014
- ^ צבי הראל, "לא שעיר לעזאזל" הארץ, 24 במרץ 1996
- ^ איתמר לוין, "הורשעתי על בסיס תמיהות וחשדות", חדשות מחלקה ראשונה, 11 בספטמבר 2015
- ^ ספיר כלפון, מנהל ההשקעות שהורשע במעילה בכספי דב לאוטמן מערער, באתר גלובס, 29 בנובמבר 2015
- ^ ת"א (שלום י-ם) 49279-01-12 מדינת ישראל נ' באומוולשפינר, 12 בנובמבר 2015
- ^ ספיר כלפון, והרי החדשות: מצמצמים את זכויות הפרילנסרים, באתר גלובס, 15 בפברואר 2015
- ^ חן מענית, ביה"ד: פרילנסר שסיפק שירות לאורך זמן לא יוכר כשכיר אם החזיק בעסק עצמאי, באתר גלובס, 15 בפברואר 2016
- ^ ע"פ 4855/02 מדינת ישראל נ' בורוביץ, פ"ד נט(6) 776 (2005);
בג"ץ 913/05 ניר עם כהן אגודה שיתופית חקלאית בע"מ נ' מדינת ישראל (6.2.2006);
ע"פ 7014/06 מדינת ישראל נ' לימור (4.9.2007);
[https://www.nevo.co.il/psika_html/elyon/05056720-z06-e.htm ע"פ 5672/05 טגר בע"מ נ' מדינת ישראל (21.10.2007)] - ^ משה גורלי, גם אם הנאשם אשם, הוא לא יישפט. בתקווה שהמשטרה והפרקליטות ילמדו את הלקח, באתר הארץ, 14 בפברואר 2004
- ^ משה רונן, "בשם הצדק", ידיעות אחרונות – 24 שעות, 1 בינואר 2004
- ^ עידו באום, אישי הציבור אימצו את קו ההגנה של הבנקים: מבקשים לזכות אותם מטעמי הגינות, באתר TheMarker, 17 במרץ 2009
- ^ הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 51) (הגנה מן הצדק), תשס"ז-2008
- ^ הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 51) (הגנה מן הצדק), תשס"ז-2008
- ^ בג"ץ 3809/08 האגודה לזכויות האזרח בישראל נ' משטרת ישראל (28.5.2012) https://www.nevo.co.il/psika_html/elyon/08038090-n15.htm; רע"פ 761/12 מדינת ישראל נ' מקור ראשון המאוחד (הצופה) בע"מ (29.11.2012) https://www.nevo.co.il/psika_html/elyon/12007610-t05.htm; ע"פ 8445/11 קם נ' מדינת ישראל (31.12.2012) https://www.nevo.co.il/psika_html/elyon/11084450-09b.htm; ע"א 9705/11 גלט ברקוביץ' נ' קרא (21.10.2014) https://www.nevo.co.il/psika_html/elyon/11097050-e07.htm; בג"ץ 3132/15 מפלגת יש עתיד בראשות יאיר לפיד נ' ראש ממשלת ישראל (13.4.2016) https://www.nevo.co.il/psika_html/elyon/15031320-c22.htm; בג"ץ 2109/20 בן מאיר נ' ראש הממשלה (26.4.2020) https://www.nevo.co.il/psika_html/elyon/20021090-V43.htm; דנ"פ 1062/21 אוריך נ' מדינת ישראל (10.1.2022) https://www.nevo.co.il/search/Highlighter2.aspx?id=97138148-acfe-4bd6-82e7-13512d91a2f7#0
- ^
עידו באום, יום הולדת לחיסיון - חגיגה בלי עוגה, באתר TheMarker, 21 במאי 2013
- ^
עידו באום, האם המשטרה יכולה לאלץ עיתונאי להסגיר את מקום הימצאו של עד המדינה, באתר הארץ, 21 ביוני 2013
- ^ אביעד הכהן, "הסוד כערך דמוקרטי", ישראל היום – ספרים, 23 באוקטובר 2013
- ^ תהילה אלטשולר, חיסיון עיתונאי, באתר מסגרות מדיה 14, 121 (2015)
- ^ משה נגבי, חיסיון עיתונאי, באתר מסגרות מדיה 14, 128 (2015)
- ^ משה נגבי, החיסיון של העיתונאי, הרווח של כולנו, באתר עורך הדין 22, 102 (2014)